Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

SEO

cesta k propagaci vlastního webu (ukážka)

David Procházka

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

© Grada Publishing, a.s., 2012

Cover Design © Grada Publishing, a.s.

Cover Photo © fotobanka allphoto

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 4749. publikaci

Odpovědný redaktor Ing. Pavel Němeček

Sazba a zlom Tomáš Brejcha

Počet stran 152

1. vydání, Praha, Grada Publishing, a.s., 2012

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

V knize použité názvy programových produktů, firem apod. mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978-80-247-4222-9

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7893-8 (elektronická verze ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-7894-5 (elektronická verze ve formátu EPUB)

Úvod

Provoz vlastních webových stránek na internetu není tak úplně jednoduchou záležitostí, jak by se v dnešní době mohlo zdát. Pokud vlastníte osobní stránky, je vám vcelku jedno, kolik návštěvníků si váš web otevře. Berete webovou stránku jako svou virtuální vizitku. Pokud vám ale vaše webové stránky mají přivést nové zákazníky a potažmo peníze, pak se musíte zaměřit na jejich důslednou propagaci. Tato publikace je tedy určena všem provozovatelům webových stránek, kteří chtějí své stránky optimalizovat do podoby, která co možná nejvíce vyhovuje vyhledavačům a katalogům. Cílem je provést takové kroky, které zněkolikanásobí návštěvnost webu, e-shopu či jiné internetové služby.

Technologie Search Engine Optimization (zkráceně SEO) je metodika vytváření a upravování webových stránek takovým způsobem, aby jejich forma a obsah byly vhodné pro automatizované zpracování v internetových vyhledávačích. Cílem pak je získat ve výsledku hledání ve vyhledávačích, které odpovídá obsahu, pro danou webovou stránku vyšší pozici, a tím četnější a zároveň cílené návštěvníky. Tato publikace se zabývá komplexním pohledem na propagaci vlastních webových stránek na internetu za účelem maximalizace návštěvnosti. Zabývá se jak bezplatnými způsoby propagace a sledování návštěvnosti webových portálů, tak placenými službami velkých internetových vyhledávačů a katalogů.

Pokud chcete nad vyhledavači skutečně zvítězit a zajistit si maximální návštěvnost potencionálních zákazníků, pak musíte být dílem vývojář webových stránek, dílem datový analytik a dílem marketingový specialista. Se všemi oblastmi se vám ale v této publikaci pokusím co možná nejvíce pomoci.

O autorovi

David Procházka je vývojář specializovaných průmyslových aplikací ve společnosti VÍTKOVICE IT SOLUTIONS a.s., která spadá do strojařské skupiny VÍTKOVICE MACHINERY GROUP. V rámci své pracovní náplně pracuje s technologiemi PHP, XHTML, Javascript, ASP.NET či AJAX a s databázemi Oracle, MSSQL, Firebird a MySQL. Dále spravuje holdingový intranet a webové prezentace více než čtyřiceti dceřiných společností holdingu. V poslední době se zabývá vedením týmu programátorů nad produktem Microsoft Sharepoint. Autor absolvoval řadu školení, je držitelem certifikátů a účastní se meetingů v oblasti databází a programování. Mimo tuto činnost je také autorem několika odborných publikací a stovek článků v IT magazínech a na internetu.

1.

Zorientujte se na internetu

První kapitola této publikace shrnuje základní informace o internetu, jeho historii, vývoji a zejména o technologiích, které se v souvislosti s vytvářením a údržbou webových aplikací nejčastěji skloňují. Dozvíte se v ní zejména základní standardy internetu a webových stránek. Nebudeme ale zabíhat do přílišných podrobností. Tato kapitola je tedy jakýsi odrazový můstek pro zvládnutí optimalizace vlastního webu.

1.1 Několik slov o internetu

Internet je velmi rozsáhlá počítačová síť, jejíž hierarchie se řídí určitými pravidly. V minulosti byl výsadou akademických a vědeckých pracovníků, běžní uživatelé se k jeho obsahu dostali jen výjimečně. Dnes jej používají děti, studenti, rodiny, důchodci, prostě všichni, kteří chtějí informovat a být informováni. Nemalé procento uživatelů internetu tvoří lidé, kteří chtějí komunikovat, přičemž internet jim poskytuje levnou a pohodlnou cestu ke spojení s celým světem.

Obrázek 1.1: Díky internetu jste spojeni s celým světem

1.1.1 Co je to internet

Internet je celosvětová počítačová síť, která spojuje jednotlivé menší sítě, pomocí sady protokolů zvaných IP (Internet Protocol). Pro upřesnění, protokolem je v počítačové terminologii myšlena soustava pravidel – obvykle tedy norma komunikace.

Název internet pochází z anglického jazyka, ze slova network (síť), podle něhož končily tradičně názvy amerických počítačových sítí – například Arpanet, a mezinárodní (původně latinské) předpony inter (mezi), vyjadřující, že internet propojil a vstřebal různé starší, dílčí, specializované, proprietární a lokální sítě. Historie internetu je velice košatá a vydala by na samostatnou odbornou publikaci, proto se o ní zmíníme jen krátce.

Počátky internetu započaly u myšlenky vytvoření počítačové sítě, která by spolehlivě propojila strategické, vojenské, vládní a akademické počítače tak, aby zároveň dokázala přežít jaderný úder či jiné hrozby. Zájmem tvůrců bylo také to, aby síť byla co nejméně zranitelná. Byla navržena bez hlavního řídicího centra. Skládala se z řady vzájemně propojených uzlů rovnocenné důležitosti. Posílaná data se na dobu přenosu rozdělí na několik samostatných částí nazývaných pakety.

Každý z paketů je vybaven údajem o adresátovi a tvoří tak de facto autonomní zásilku, která cestuje k cíli samostatně, svou vlastní cestou, nezávisle na ostatních paketech. V případě zničení jedné z přenosových cest může paket bez problémů dojít k adresátovi alternativní cestou – přes zbývající zachovalé uzly. A to je vlastně základ koncepce internetu, jak ji známe dodnes.

Obrázek 1.2: Na internet se připojují lidé z různých končin Země

1.1.2 Důležité mezníky ve vývoji internetu

V období vývoje internetu od roku 1969 až po současnost docházelo k bouřlivému vývoji, technologickému postupu a aplikaci řady nových technologií. Uveďme si nyní výběr jen těch nejdůležitějších okamžiků.

1969 – vytvořena experimentální síť ARPANET, první pokusy s přepojováním uzlů

1972 – Ray Tomlinson vyvíjí první emailovou aplikaci

1980 – experimentální provoz protokolu TCP/IP v síti ARPANET

1984 – vyvinut DNS (Domain Name System)

1987 – vzniká označení sítě jako internet

1990 – končí ARPANET

1991 – nasazení WWW (World Wide Web) v evropské laboratoři CERN

1994 – internet přechází z rukou vědců do komerčního užití

1996 – překonáno 55 milionů uživatelů na světě

2000 – 250 milionů uživatelů

2006 – více než miliarda uživatelů

2008 – masivní rozvoj sociálních služeb (Facebook, Twitter)

2010 – více než dvě miliardy uživatelů

2011 – rozvoj cloudové platformy hostingových služeb

Obrázek 1.3: Arpanet začínal v době sálových počítačů

1.1.3 Internetový protokol TCP/IP

Protokolová struktura TCP/IP je definována jako sada protokolů pro komunikaci v počítačové síti, jež se využívá zejména na internetu, ale také v běžných počítačových sítích. Jde vlastně o komunikační protokol, což je množina pravidel, které určují podobu a význam jednotlivých zpráv při komunikaci. Vzhledem ke složitosti problémů je síťová komunikace rozdělena do tzv. vrstev, které znázorňují hierarchii činností. Výměna informací mezi vrstvami je přesně definována.

Každá vrstva využívá služeb vrstvy nižší a poskytuje své služby vrstvě vyšší. Celkový význam zkratky TCP/IP je Transmission Control Protocol/Internet Protocol. Komunikace mezi stejnými vrstvami dvou různých systémů je řízena komunikačním protokolem za použití spojení vytvořeného sousední nižší vrstvou. Architektura umožňuje možnost výměny protokolů jedné vrstvy bez dopadu na ostatní. Architektura TCP/IP je členěna do čtyř vrstev (na rozdíl od referenčního modelu ISO/OSI se sedmi vrstvami): aplikační vrstva (application layer), transportní vrstva (transport layer), síťová vrstva (network layer) a vrstva síťového rozhraní (network interface).

Obrázek 1.4: Sedm vrstev modelu ISO/OSI

1.1.4 Identifikace počítačů v internetu

Kterékoli síťové rozhraní komunikující prostřednictvím protokolu IP má přiřazeno jednoznačný identifikátor, tzv. IP adresu. IP adresa je v rámci internetu zásadní věcí a je dobré vědět, co IP znamená. V každém datagramu je pak uvedena IP adresa odesilatele i příjemce. Na základě IP adresy příjemce pak každý počítač na trase provádí rozhodnutí, jakým směrem paket odeslat, tzv. směrování (routing).

To mají na starosti zejména specializované stroje označované jako směrovače (routery). Pro snadnou orientaci byl zaveden systém pojmenování domén, tzv. DNS. Doménová jména se v tomto systému překládají na IP adresy a naopak. Použitelnost je mnohem lepší, uživatelé si nemusejí pamatovat dlouhá čísla, pamatují si názvy.

Domény

Domény jsou vlastně IP adresy převedené na text. Jméno počítače se skládá z domén oddělených tečkou, např. http://mail.volny.cz. Doména nejvyšší úrovně je vpravo (cz), doména druhé úrovně je vlevo od ní (volny) a určuje název organizace, 3. úroveň určuje název počítače v rámci organizace apod. Doména první úrovně určuje skupinu podle země nebo kategorie (cz – Česká republika, us – USA, com – komerční organizace, edu – vzdělávací instituce, gov – vládní stránky, mil – vojenské stránky atd.).

Obrázek 1.5: Zápis WWW adresy do prohlížeče internetu

Různé verze IP adres

Každý počítač připojený k internetu má svoji IP adresu. Donedávna platilo, že IP adresa je 32bitové číslo a že se uvádí jako čtyři desítková čísla v rozmezí 0–255 oddělená tečkou – např. 192.168.1.1. Tato informace je stále pravdivá, ale jelikož postupem času došlo k vyčerpání adresního rozsahu, který tvořil počet 2^32 = 4 294 967 296, bylo nutno zavést další verzi IP protokolu. Prvotní a stále využívaná verze má označení IPv4, novější pak IPv6.

Tato verze má kromě jiného adresy 128bitové, které poskytují větší adresní prostor než 32bitové adresy v IPv4. V praxi je užití modernizované verze IP protokolu méně praktické, protože adresy obsahují také šestnáctkové hodnoty – typická IP adresa je tak v IPv6 například takováto – 2001:0db8:0:0:0:0:1428:57ab.

Obrázek 1.6: IP adresa identifikuje každý jednotlivý počítač v internetu

MAC adresa síťové karty

Drtivá většina počítačů je do internetu připojena pomocí síťové karty. Je to zařízení, do kterého zapojíte síťový (UTP) kabel z modemu nebo směrovače. Každá síťová karta má tzv. MAC adresu. MAC adresa (z anglického „Media Access Control“) je jedinečný identifikátor síťového zařízení, který používají různé protokoly druhé (spojové) vrstvy OSI. Je přiřazována síťové kartě bezprostředně při její výrobě a je jakýmsi jedinečným rodným číslem. MAC adresa přidělená výrobcem je vždy celosvětově jedinečná.

Z hlediska přidělování je rozdělena na dvě poloviny. O první polovinu musí výrobce požádat centrálního správce adresního prostoru a je u všech karet daného výrobce stejná (či alespoň velké skupiny karet, velcí výrobci mají k dispozici několik hodnot pro první polovinu). Výrobce pak každé vyrobené kartě či zařízení přiřazuje jedinečnou hodnotu druhé poloviny adresy. MAC adresa může mít třeba takovýto tvar: 00-11-09-95-26-FE.

Obrázek 1.7: Serverová síťová karta s jedinečnou MAC adresou

1.1.5 Protokol HTTP – hypertext

HTTP (Hyper Text Transfer Protocol) je internetový protokol určený původně pro výměnu hypertextových dokumentů ve formátu HTML (HyperText Markup Language). Tento protokol je spolu s elektronickou poštou tím nejvíce používaným a zasloužil se o obrovský rozmach internetu v posledních letech. HTTP používá jako některé další aplikace tzv. jednotný lokátor prostředků URL (Uniform Resource Locator), který specifikuje jednoznačné umístění nějakého zdroje v internetu. K protokolu HTTP existuje také jeho bezpečnější verze označovaná jako HTTPS, která umožňuje přenášená data šifrovat a tím chránit před odposlechem či jiným narušením.

Protokol funguje způsobem dotaz-odpověď. Uživatel (pomocí programu, obvykle internetového prohlížeče) pošle serveru dotaz ve formě čistého textu, obsahujícího označení požadovaného dokumentu, informace o schopnostech prohlížeče apod. Server poté odpoví pomocí několika řádků textu popisujících výsledek dotazu (zda se dokument podařilo najít, jakého typu dokument je atd.), za kterými následují data samotného požadovaného dokumentu.

1.1.6 WWW a brouzdání

World Wide Web (WWW, také pouze zkráceně web), ve volném překladu celosvětová pavučina, je označení pro aplikace internetového protokolu HTTP. Je tím myšlena soustava propojených hypertextových dokumentů. V češtině se slovo web často používá nejen pro označení celosvětové sítě dokumentů, ale také pro označení jednotlivé soustavy dokumentů dostupných na tomtéž webovém serveru nebo na téže internetové doméně nejnižšího stupně (internetové stránce).

Dokumenty umístěné na počítačových serverech jsou adresovány pomocí URL, jehož součástí je i doména a jméno počítače. Název naprosté většiny těchto serverů začíná zkratkou WWW, i když je možné používat libovolné jméno vyhovující pravidlům URL. Protokol HTTP je dnes již používán i pro přenos jiných dokumentů, než jen souborů ve tvaru HTML a výraz World Wide Web se postupně stává pro laickou veřejnost synonymem pro internetové aplikace.

Obrázek 1.8: Okno webového prohlížeče při procházení webu

1.2 Základní pojmy a zkratky

V předchozí části knihy jsme si řekli o základech internetu. Nyní je čas přejít od slov k činům a přesunout se tak blíže k problematice webových technologií. Pokud totiž chcete ladit vlastní webové stránky co do návštěvnosti, pak musíte mít alespoň rámcový přehled o základních pojmech a technologiích, které se v prostředí vývoje webu vyskytují. Pojmy jsou seřazeny podle abecedy.

AJAX

AJAX (Asynchronous JavaScript and XML) je označení pro sadu technologií určenou k vývoji interaktivních webových aplikací, které mění obsah svých stránek bez nutnosti jejich znovunačtení. Na rozdíl od klasických webových aplikací poskytují uživatelsky příjemnější prostředí, ale vyžadují použití moderních webových prohlížečů. Mezi výhody patří odstranění nutnosti znovunačtení a překreslení celé stránky při každé operaci, které jsou nutné u klasického modelu WWW stránek. Pokud například uživatel klepne na tlačítko pro udělení hlasu v nějaké anketě, celá stránka se musí znovu načíst ze serveru, třebaže se na ní jen například aktualizují výsledky hlasování a veškerý zbytek obsahu zůstává stejný.

Apache

Apache HTTP Server je softwarový webový server. Využívá se u většině webhostingů, kde provozovatel deklaruje podporu technologie PHP. Apache můžete mít nainstalován také na svém počítači. Díky jeho přítomnosti v operačním systému budete moci ladit a testovat své stránky s prvky HTML a PHP kódu. Pokud budete ladit dynamické webové stránky na vlastním počítači, pak budete vlastní instanci Apache serveru potřebovat.

Obrázek 1.9: Trojlístek technologií souvisejících s provozem PHP

ASP

ASP (Active Server Pages) je skriptovací platforma společnosti Microsoft, primárně určená pro dynamické zpracování webových stránek na straně serveru. Dalo by se říci, že šlo v jisté době o konkurenci technologie PHP, ale celý projekt se příliš neujal. Dnes jde prakticky o mrtvou technologii, kterou nemá valnějšího smyslu se zabývat. Její nástupce, ASP.NET, lze chápat jako širší a komplexnější technologii, která se od ASP v mnoha ohledech fundamentálně liší.

ASP.NET

ASP.NET je součást .NET Frameworku pro tvorbu webových aplikací a služeb. Je nástupcem technologie ASP. Ačkoli název ASP.NET je odvozen od starší technologie pro vývoj webů ASP, obě technologie jsou velmi odlišné. ASP.NET je založen na CLR (Common Language Runtime), který je sdílen všemi aplikacemi postavenými na .NET Frameworku. Programátoři tak mohou realizovat své projekty v jakémkoli jazyce podporujícím CLR, např. Visual Basic.NET, JScript.NET, C#, Managed C++, ale i mutace Perlu, Pythonu a další. Aplikace založené na ASP.NET jsou také rychlejší, neboť jsou předkompilovány do jednoho či několika málo DLL souborů, na rozdíl od ryze skriptovacích jazyků, kde jsou stránky při každém přístupu znovu a znovu parsovány. Pro zvládnutí této technologie je nutné být pokročilým vývojářem webů a mít alespoň elementární znalosti vyšších programovacích jazyků.

CSS

Kaskádové styly, neboli Cascading Style Sheets se zkratkou CSS, je jazyk pro popis způsobu zobrazení stránek napsaných v jazycích HTML, XHTML nebo XML. Hlavním smyslem je umožnit návrhářům oddělit vzhled dokumentu od jeho struktury a obsahu. Původně to měl umožnit už jazyk HTML, ale v důsledku nedostatečných standardů a konkurenčního boje výrobců prohlížečů se vyvinul jinak. Starší verze HTML obsahují celou řadu elementů, které nepopisují obsah a strukturu dokumentu, ale i způsob jeho zobrazení. Z hlediska zpracování dokumentů a vyhledávání informací není takový vývoj žádoucí.

Doména (internetová)

Internetová doména (doménové jméno) je jednoznačné jméno (identifikátor) počítače nebo počítačové sítě, které jsou připojené do internetu. Příkladem doménového jména je www.grada.cz. Doménové jméno je tvořeno posloupností několika částí oddělených tečkami. Části mezi tečkami jsou také někdy číslovány (odzadu), takže např. cz je doména 1. úrovně, grada.cz je doména 2. úrovně atd. Cena domény na internetu se liší dle oblasti a poskytovatele.

Například za běžnou doménu CZ zaplatíte zhruba 250 Kč. Pokud chcete svou prezentaci kupříkladu na adrese www.mojeadresa.cz, pak budete potřebovat nejen doménu (adresu), ale také webhosting (viz níže). Domény i webhosting si můžete objednat u mnoha českých hostingových společností.

FTP

FTP (File Transfer Protocol) je v informatice protokol pro přenos souborů mezi počítači pomocí počítačové sítě. V případě webových stránek se FTP využívá ke zkopírování hotových webových stránek na webhosting. Abyste mohli stránky na webhostingový server kopírovat skrze FTP, budete potřebovat specializovanou aplikaci, FTP klient. Funkci FTP připojení v sobě obsahují i souborové manažery, například Total Commaner.

Obrázek 1.10: FTP připojení v programu Total Commander

HTML

HyperText Markup Language, označovaný zkratkou HTML, je značkovací jazyk pro hypertext. Je jedním z jazyků pro vytváření stránek v systému World Wide Web, který umožňuje publikaci dokumentů na internetu. Je charakterizován množinou značek (tzv. tagů) a jejich atributů definovaných pro danou verzi. Mezi značky se uzavírají části textu dokumentu, a tím se určuje význam (sémantika) obsaženého textu. Názvy jednotlivých značek se uzavírají mezi úhlové závorky < a >.

Část dokumentu tvořená otevírací značkou, nějakým obsahem a odpovídající ukončovací značkou tvoří tzv. element (prvek) dokumentu. Například <strong> je otevírací značka pro zvýraznění textu a <strong>Červená Karkulka</strong> je element obsahující zvýrazněný text (tučné písmo). Součástí obsahu elementu mohou být další vnořené elementy.

JavaScript

JavaScript je multiplatformní, objektově orientovaný skriptovací jazyk, který se zpravidla používá jako interpretovaný programovací jazyk pro WWW stránky, často vkládaný přímo do HTML kódu stránky. Jsou jím obvykle ovládány různé interaktivní prvky – tlačítka, textová políčka, formuláře nebo tvořeny animace a efekty obrázků. Jeho syntaxe patří do rodiny jazyků C/C++/Java. Slovo Java je však součástí jeho názvu pouze z marketingových důvodů a s programovacím jazykem Java jej vedle názvu spojuje jen podobná syntaxe. Javascript lze nejlépe co do syntaxe připodobnit k PHP. Novější podobou Javascriptu je asynchronní Javascript, nazývaný AJAX (viz výše).

MySQL databáze

MySQL je multiplatformní databáze. Komunikace s ní probíhá – jak už název napovídá – pomocí jazyka SQL. Podobně jako u ostatních SQL databází se jedná o dialekt tohoto jazyka s některými rozšířeními. V rámci programování dynamických webových stránek jde o nejpoužívanější databázový systém na světě. Většina webhostingů podporujících jazyk PHP nabízí také databázi MySQL, kterou lze právě s PHP snadno propojit do podoby dynamické webové aplikace.

Obrázek 1.11: Správa MySQL databáze v PhpMyAdmin

PHP

PHP (původně Personal Home Page, nyní obvykle rekurzivně Hypertext Preprocessor) je skriptovací programovací jazyk, určený především pro programování dynamických internetových stránek. Nejčastěji se začleňuje přímo do struktury jazyka HTML, XHTML či XML, což lze využít při tvorbě webových aplikací. PHP lze použít i k tvorbě konzolových a desktopových aplikací. PHP je vedle ASP jedním ze dvou nejrozšířenějších skriptovacích jazyků pro web.

Tag

Tag je označení pro kódovou značku HTML nebo XHTML jazyka. Tag je obvykle ohraničen znaky < a >. Pomocí tagů lze například stanovit základní oddíly stránky, vymezit formátování textu (ne v XHTML, tam je potřeba využít CSS) apod. S tagy v nejrůznější podobě se blíže setkáte u tvorby sebejednodušší WWW stránky. Typické příklady tagů: <a>, <img>, <head>, <body> apod.

Webhosting

Webhosting je pronájem prostoru pro webové stránky na cizím serveru. Pronajímatel serveru bývá označován jako poskytovatel webhostingu (webového prostoru). Díky webhostingu si můžete své webové stránky umístit na internet, aniž byste museli mít vlastní server. Ceny za webhosting se pohybují od pár korun až po několik tisíc za měsíc. Existuje i bezplatná varianta, tzv. freehosting. Freehosting obvykle nezahrnuje žádné záruky ohledně funkčnosti, má omezenou technickou podporu. Často je s freehostingem spojeno umisťování reklamy na stránkách. Webhosting je pouze samotné umístění stránek na serveru poskytovatele. Aby se uživatelé internetu ke stránkám dostali, je potřeba mít zaregistrovánu doménu (např. s názvem společnosti). Alternativně lze u některých firem zdarma využít domény 3. řádu, například vasejmeno.poskytovatel.cz. V případě vyšších nároků na rychlost, spolehlivost a na podporované služby a technologie je dalším krokem serverhosting, kdy je zákazníkovi pronajímán celý server.

XHTML

XHTML (zkratka anglického extensible hypertext markup language – „rozšiřitelný hypertextový značkovací jazyk“) je značkovací jazyk pro tvorbu hypertextových dokumentů v prostředí WWW vyvinutý W3C. Původně se předpokládalo, že se stane nástupcem jazyka HTML, jehož vývoj byl verzí 4.01 ukončen. V roce 2007 však došlo k založení pracovní skupiny, která má za cíl vytvořit novou verzi HTML, která ponese označení HTML 5 a její XML variantu XHTML 5. Vedle toho paralelně pokračuje i vývoj XHTML 2.0.

1.3 Webhosting a FTP připojení

Pro zprovoznění vlastních webových projektů v internetu budete potřebovat několik málo věcí. Jednak jde o doménu, tedy nějakou internetovou adresu, kterou uživatelé zadají do prohlížeče, když se budou chtít na vaše stránky dostat. Dále bude zapotřebí webhosting, kam skripty (coby soubory) uložíte. Ono samotné uložení stránek na webhosting se nejčastěji děje pomocí FTP připojení, takže v neposlední řadě budete muset nainstalovat FTP aplikaci, takzvaného klienta.

1.3.1 Doména aneb adresa stránek

Adresa vašich stránek závisí do značné míry na tom, co si zaplatíte. Pokud chcete zatím jen zkoušet vývoj webových stránek a chcete nějakou zkušební adresu, pak je ideální zvolit nějakou bezplatnou doménu třetí úrovně, která může mít například takovouto podobu: http://nazev.ic.cz. Pokud ale víte, že chcete doménu druhého řádu, tedy lepší adresu, pak si můžete zaplatit například adresu http://www.nazev.cz. Kromě koncovky CZ může mít samo sebou doména i jiné názvy, jako kupříkladu COM, ORG, EU, INFO, BIZ apod. Průměrná cena ročního poplatku za registraci a správu internetové domény činí zhruba 250 Kč. Dostupnost vámi požadovaného názvu domény druhé úrovně si můžete vyzkoušet u některého poskytovatele webhostingu, například na této adrese: https://www.forpsi.com/domain.

Doménu i webhosting lze objednat samostatně jakožto oddělené služby. Toto řešení je ale vhodné spíše pro IT profesionály, neboť zakoupená adresa se musí správně nasměrovat na webhosting, jinak nebudou stránky korektně fungovat. Pokud se na ono směrování příliš necítíte, pak je lepší zakoupit doménu druhé úrovně současně i s hostingem u jednoho poskytovatele, který nasměrování a správnou funkci zajistí.

1.3.2 Výběr webhostingu

Na českém trhu existují desítky či stovky firem, které webhosting nabízí. Porovnávat lze podle ceny, ale nejlépe, když si srovnáte parametry jednotlivých hostingů a nabízených služeb. Kromě toho je občas vhodné prohledat diskusní fóra (k tomu postačí Google) a pročíst si názory uživatelů, jak jsou spokojení s danou službou. Není totiž opravdu vhodné volit nejlevnější nebo nejdražší variantu.

Co by měl základní webhosting splňovat?

1. Měl by podporovat nejen technologie, které potřebujete při spuštění webových stránek, ale také technologie, které byste mohli potřebovat následně. Samozřejmostí je podpora HTML stránek, určitě vybírejte jen hostingy s podporou skriptovacího jazyka PHP. To je dobrý technologický základ. Nejlépe je, když je v ceně hostingu již od začátku také MySQL databáze.

2. Pro rozsáhlé projekty je důležitý také poskytovaný prostor. Na jednoduché stránky vám musí bohatě postačit 50 MB prostoru, chcete-li ale složitější stránky s objemným obsahem (např. video), tak je vhodnější sáhnout po několika GB alternativě. Hodláte-li hostovat objemné dynamické stránky, pak se zajímejte také o prostor, jež má vyhrazena MySQL databáze.

3. Ač v dnešní době již asi nenarazíte na webhosting bez FTP připojení, dejte si pro jistotu pozor na fakt, zda webhosting podporuje plnohodnotné FTP. Některé, zejména bezplatné webhostingy podporovaly tzv. WebFTP, což rozhodně není ideální cesta k umisťování a správě HTML souborů.

4. Pokud chcete mít k hostigu také emailové schránky, pak se u provozovatele zajímejte, zda je tato služba v ceně, nebo se za jednotlivé schránky připlácí. Pokud již budete využívat například adresu http://www.firma.cz, pak je ideální mít emailové adresy ve tvaru info@firma.cz apod.

5. Sledujte, jaké garance a dostupnost poskytovatel zajišťuje. Za dlouhodobý výpadek by měl mít zodpovědnost. Také si prostudujte, na jakou technickou podporu máte nárok. Malé a obvykle levnější hostingy například nenabízí možnost telefonické konzultace, jen emailovou cestou. To je ale pro rychlé vyřešení technického problému nedostačující.

1.3.3 FTP protokol

Vzhledem k tomu, že je File Transfer Protocol (FTP) prakticky nejrozšířenějším protokolem pro kopírování souborů na webový server, je důležité vlastnit některý z programů spadajících do kategorie FTP klient. FTP klient umožňuje manipulaci se soubory, které tvoří obsah webu. Lze s ním provádět veškeré možné operace se soubory na webu, tj. přenos souborů na server, vytváření adresářů na serveru, mazání souborů a adresářů na serveru. FTP klient poskytuje naprostou kontrolu nad obsahem webu.

Doporučení FTP klienti

Total Commander – Pravděpodobně nejoblíbenější a nejrozšířenější souborový manažer, který vyniká širokým spektrem funkcí, ale stále si zachovává přehlednost, jednoduchost a rychlost. Ideální pomocník nejen coby souborový správce, ale také jako FTP klient v jednom. Program lze zdarma využívat po dobu 30 dnů, licence stojí cca 700 Kč a v ceně jsou všechny budoucí vydané aktualizace programu.

Web: www.totalcmd.com

FileZilla – Tento bezplatný FTP klient nabízí základní funkce, ale není složitý a má velmi jednoduché ovládání. FileZilla patří do kategorie open source, distribuovaný pod GNU General Public Licencí, je tedy volně šiřitelný. Jeho binární soubory jsou dostupné pro operační systémy Windows, Linux a Mac OS X. Samozřejmostí je podpora přenosů FTP, SFTP a FTPS (FTP přes SSL/TLS).

Web: http://www.filezilla.cz

WinSCP – WinSCP je český volně šiřitelný FTP a SCP (Secure Copy) klient pro Windows používající SSH. Jeho hlavním účelem je bezpečné kopírování souborů mezi lokálním a vzdáleným počítačem. Mimo této základní funkce umožňuje WinSCP provádět některé další operace se soubory. Ovládání WinSCP je založeno principu Norton Commanderu, v levém panelu se zobrazuje lokální složka a v pravém vzdálený adresář. Vzhled seznamu souborů je stejný jako v Průzkumníku Windows.

Web: http://winscp.net/eng/docs/lang:cs

Table of Contents

Úvod

O autorovi

1. Zorientujte se na internetu

1.1 Několik slov o internetu

1.1.1 Co je to internet

1.1.2 Důležité mezníky ve vývoji internetu

1.1.3 Internetový protokol TCP/IP

1.1.4 Identifikace počítačů v internetu

1.1.5 Protokol HTTP – hypertext

1.1.6 WWW a brouzdání

1.2 Základní pojmy a zkratky

1.3 Webhosting a FTP připojení

1.3.1 Doména aneb adresa stránek

1.3.2 Výběr webhostingu

1.3.3 FTP protokol

1.3.4 Zkušební bezplatný webhosting

1.4 Software potřebný pro vytváření webových projektů

1.4.1 HTML a PHP editory

1.4.2 Grafické aplikace

1.4.3 FTP klient

1.4.4 Internetové prohlížeče

1.4.5 Testovací programy

1.5 Validita a internetové prohlížeče

1.5.1 Validní vs. Invalidní kód

1.5.2 K čemu slouží validace webu?

1.5.3 Testujeme, zda jsou stránky validní

2. Základy SEO optimalizace

2.4 Katalog vs. vyhledávač

2.5 Nejvýznamnější vyhledavače

2.6 Hodnocení vašeho webu

2.7 Přehled metod SEO optimalizace

2.8 Zakázané metody SEO optimalizace

2.9 Co byste měli znát, než začnete optimalizovat

3. Rychlokurz tvorby XHTML stránek

3.1 Zdrojový kód HTML stránek ve značkách

3.3 Práce s textem

3.5 Využití barevných palet

3.6 Obrázky

4. Praktická tvorba webové stránky

4.2 Příprava prostředí a programů

4.3 Začínáme tvořit

4.6 Integrace CSS stylů do první stránky

4.7 Výsledná první stránka včetně CSS stylu

5. Příprava optimalizace webu

5.1 Výběr klíčových slov

6. Optimalizace webu v XHTML kódu

6.3 Metadata a hlavička

6.4 XHTML elementy v těle stránky

7. Budování zpětných odkazů

7.1 Úvod do zpětných odkazů

8. Prostředky a služby pro další propagaci webu

8.1 Další bezplatné off-page faktory

8.2 PPC systémy

9. Analýza návštěvnosti webu

9.1 Výběr webového analytického softwaru

9.2 Zavedení Google Analytics

9.3 Ovládání Google Analytics

9.4 Překryvná datamapa

9.5 Cíle

9.6 Přehled a teplotní mapa

10. Zakázaná propagace – neetické metody

11. Tipy pro správnou propagaci webu