Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Erika Hübelová, MVDr. Alice Schmidtová

CELULITIDA

3., aktualizované vydání

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 4818. publikaci

Odpovědný redaktor Zdeněk Kubín

Sazba a zlom Antonín Plicka

Návrh a zpracování obálky Antonín Plicka

Foto Milada Dvořáková

Ilustrace Erika Hübelová

Počet stran 192

Vydání 3., 2012

Vytiskla Tiskárna PROTISK, s.r.o.,

České Budějovice

© Grada Publishing, a.s., 2012

Cover Photo © fotobanka Allphoto.cz

ISBN 978-80-247-3932-8

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-7133-5 ve formátu PDF

ISBN 978-80-247-7134-2 ve formátu EPUB

„Naše těla jsou zahrady, jež ošetřuje naše vůle – zahradník. Ta rozhoduje o tom, co z nich vyroste.“

(William Shakespeare)

„Vyzkoušejte všechno a to nejlepší si ponechejte.“

(citát z bible)

„Jsme neporušení, zdraví a dokonalí.

Nevzdávejte se!“

/ Úvod

Důvodem k napsání této knihy jsou naše dosavadní znalosti o celulitidě (pomerančové kůži) a praktické zkušenosti s prevencí a bojem proti jejím projevům. Správným odborným označením pro tento kosmetický problém je výraz celulita. Protože je „pomerančová kůže“ známá jako celulitida, budeme se v naší knize tohoto výrazu držet. Rády bychom informovaly širokou veřejnost co nejvěrohodněji o příčinách vzniku, projevech a komplexní péči proti tzv. celulitidě.

Motivem pro tuto publikaci je také odlišení kosmetického problému od zdravotních potíží, které rovněž souvisí s poškozením tkání podkoží, cévního a lymfatického systému. Proto texty doplňujeme bohatou obrazovou dokumentací, kterou pořídila Erika Hübelová během své dlouholeté praxe na dermatologické klinice. Šlo o stovky žen, jež trpěly kosmetickými nebo zdravotními potížemi kůže a podkoží souvisejícími s projevy celulitidy. Chceme, aby čtenářky, které objeví podobnost se zobrazenými projevy samy na sobě, začaly potíže řešit včas.

Při zanedbání péče může totiž kosmetický problém přerůst ve zdravotní a naopak. Přály bychom si, aby ženy našly v této knize jasný návod, jak se o sebe účelně starat bez zbytečného utrácení finančních a časových prostředků.

Dnešní žena zvládá elegantně mateřství, domácnost a profesi. Při tom všem chce dobře vypadat. Péče o zdraví je při současném životním stylu nezbytná. Ideál krásy Věstonické venuše se dnes už nenosí.

/ Celulitida – příběh ženy

Dnes zná slovo celulitida většina žen. Jde o výraz pro tzv. pomerančovou kůži. Objevuje se s postupujícím věkem a je novodobým strašákem každé z nás.

Celulitida může být předzvěstí či důsledkem souhrnu zdravotních problémů nebo je jejich součástí. Celulitida trápí stále mladší a mladší dívky, které jsou jinak zjevně zdravé.

Celulitida se stává často přetřásaným pojmem v módních časopisech, kosmetických firmách a salonech. Není divu, vždyť postihuje téměř každou ženu. Vzniká tím obrovský trh pro kosmetické výrobky nabízející vyhlazení kůže. Zvýšená pozornost soustředěná na ošklivé důlky na stehnech a hýždích, připomínající tlustou kůru pomeranče, způsobila, že se toto téma stává předmětem rozhovorů v kancelářích, ve školách, bankách, obchodech, kadeřnictvích, mezi ženami různého věku a profesí. Dnes nejsou dolíčky a faldy v módě, a proto chceme s celulitidou něco dělat… A tak se dostávají na řadu už zmíněné kosmetické salony a anticelulitní krémy. Snažíme se nejíst a v obdobích statečného odhodlání konzumujeme hodně ovoce a zeleniny. Vše marně, celulitida nemizí, naopak se zhoršuje.

Protože celulitida trápí dnes tolik žen, začali se jí zabývat i odborníci.

Přestože je pomerančová kůže považována za problém kosmetický, s nímž se dá bez obav žít, objevují se i komplikované případy a ženy jsou pak nuceny hledat pomoc v ordinacích lékařů:

- gynekologů – při nerovnováze hladin hormonů;

- lymfologů – při problémech s mízním/lymfatickým systémem;

- flebologů – lékařů, kteří se zabývají problematikou žil;

- plastických chirurgů – pro kosmetické úpravy nejvíce postižených oblastí.

Cílem této publikace je ukázat ženám správný směr v prevenci a zmírnění celulitidy.

Během posledních patnácti let dokázali někteří odborníci, kteří ve své praxi odhalili rizika spojená s celulitidou, vypracovat účinné metody. Celulitidou se tedy zabývají kosmetická centra, jež využívají různé postupy doporučované kosmetickými firmami, jako jsou zábaly, masáže a masážní krémy. Odborně se však celulitidě věnují lymfoterapeuti. Jsou to vyškolení zdravotničtí pracovníci, kteří používají metodu manuálních lymfatických drenáží. Tento postup u nás zavedl MUDr. Miroslav Bechyně, CSc., v roce 1992 a začal ji také aktivně vyučovat. Postupně tak vznikla účinná metoda kosmetických manuálních lymfodrenáží, které se úspěšně využívají v boji s celulitidou.

Seznamte se nejdříve se skutečnými příběhy dvou žen, které navštěvují lymfoterapeutickou poradnu. Pravděpodobně vás osloví, protože podle evropských údajů postihuje celulitida až 90 % žen.

Skutečné příběhy

Hana (50 let)

➔ Diagnóza: vrozený lymfedém obou dolních končetin lehké formy a celulita lehké formy

Už babička a matka měly velmi silné a těžké nohy. Pamatuji se, že mně nohy otékaly už v deseti letech. Protože jsme žili na venkově, náš jídelníček se skládal z jitrnic a tlačenek. Nebyla jsem líná. Sportovala jsem pravidelně, i když jen rekreačně. Během dospívání mě otoky nohou stále více trápily. Lékař se přiklonil k názoru, že jde o následek únavového syndromu. První dcera se mi narodila v 21 letech a druhá sedm let nato. V těhotenství jsem se snažila příliš nepřibrat, ale nohy mě stále bolely a otékaly. Měla jsem oteklé prsty na nohou, kotníky, nárty a bérce. Stejné obtíže přetrvávaly dlouho po narození dcer. Až teprve vyšetření lymfoscintigrafií prokázalo primární, tedy vrozený lymfedém. Jde o poruchu činnosti lymfatických cév, se kterou jsem se už narodila. Po stanovení diagnózy se mi docela ulevilo. Problém mých bolavých nohou dostal jméno. Začala jsem sama pátrat po cestě ke zmírnění potíží. Denně jsem absolvovala přístrojovou lymfodrenáž, která pomáhá lymfatickým cévám odvádět tekutinu z podkoží. Mezi jednotlivými lymfodrenážemi jsem chodila se zabandážovanýma nohama. Po dvou týdnech se otoky zmírnily a proces se opakoval každé tři dny. Nikdy jsem netušila, že existuje postižení lymfatických cév a co znamená. Otoku, který mě trápil od dětství, jsem se zbavila vlastně až v dospělosti. Kůže na stehnech ale zůstala hrubá a nerovná. Moje lymfoterapeutka rozpoznala na stehnech celulitidu. Pustily jsme se společně do boje. Denně si doma provádím manuální lymfodrenáž podle instrukcí a doporučení lymfoterapeutky. Každý den nosím kompresivní punčocháče a provádím speciální cvičení. Denně vypiji tři litry tekutin a jím dva kilogramy ovoce a zeleniny – hlavně ananas, jablka, citrusy a celer. Tento styl života výrazně zmírnil projevy celulitidy. Je mi skoro padesát let a moje nohy vypadají téměř na dvacet.

- Hana před terapií:

Popis: Gynoidní konstituce těla. Výrazně prosáklé podkoží stehen a hýždí – lipomatózy.

Tělesná hmotnost: 60 kg

Obvod v nejširší části stehna pravé dolní končetiny: 61 cm

Levé stehno: 59 cm

Obvod hýždí: 100 cm

Obvod pasu: 71 cm

- Hana po dvou letech terapie:

Popis: Stehna a hýždě bez prosáknutí podkoží. Zůstávají však mírné otoky kotníků a bérců v důsledku vrozeného poškození lymfatických cév.

Tělesná hmotnost: 48 kg

Obvod pravého stehna: 51 cm

Levé stehno: 50 cm

Obvod hýždí: 91 cm

Obvod pasu: 62 cm

Irena (26 let)

➔ Diagnóza: lipedém a celulita lehké formy

Jsem docela šťastná. Na vysoké škole jsem se dost snažila. Poctivě jsem studovala, ale taky sportovala. Dvakrát týdně jsem hrála volejbal, abych si udržela štíhlou postavu. Ve zkouškovém období jsem se totiž přejídala čokoládou a prolévala kávou.

- Irena:

Popis: Viditelné prosáknutí podkoží obou dolních končetin od boků směrem dolů až ke kotníkům. Viditelné lipomatózy na bocích.

Tělesná hmotnost: 51 kg

Měla jsem pořád trochu větší pozadí, a tak jsem období přejídání střídala s obdobím hladovění. Po státnicích jsem se dostala do velké auditorské firmy. Splnil se mi profesní sen. Mám přítele a jsme spolu už druhý rok. Pronajali jsme si byt, ale na zařízení zatím nemáme peníze ani čas. Užívám antikoncepci, protože dítě si chci rozhodně naplánovat. Můj přítel Petr je programátor a stejně jako on ani já se z kanceláře dřív než v šest hodin večer nedostanu. Štěstí mi kazí snad jen moje stále se zvětšující zadní část těla. S volejbalem jsem kvůli zaměstnání skončila, pohybu tedy už moc nedopřávám. Večer mívám pocit těžkých nohou. Moje lýtka jsou oteklá a bolestivá. Docela se bojím, že si Petr všimne mé štíhlé kamarádky. Na hýždích se mi objevily viditelné důlky, jde asi o celulitidu jako u většiny žen. Svěřila jsem se proto do péče lymfoterapeutky.

Stejně jako Hana (50 let) a Irena (26 let) by mohla pokračovat většina z nás.

V prvním příběhu je demonstrováno vrozené onemocnění, tzv. lymfedém, který patří do péče lékařů. Pokud trpíte otoky, měla byste se nechat vyšetřit u odborného lékaře.

Celulitida může být předzvěstí nebo příčinou zdravotních problémů, jak to pocítila paní Hana doslova na vlastní kůži.

Hana trpí vrozenou nedostatečností lymfatických cév. Míza, kterou nemohl lymfatický systém odvést zpět do krve, se městnala v podkoží a vznikl lymfedém.

Na rozdíl od celulitidy u lymfedému otok postihuje kotníky a prsty na nohou. Po systematickém drenážování se zmírnily lymfatické otoky kotníků a bérců a projevila se celulitida. Podkoží už bylo poškozeno. Dnes má Hana velmi pěkné nohy, přestože primární lymfedém je doživotní problém. Jde o vrozenou vadu, kterou bohužel nelze definitivně odstranit.

Irena zase představuje mladou a zdravou ženu, přesto má celulitidu.

Historie lymfologie

Celulitidou jako kosmetickým problémem se zabývá medicínský obor lymfologie.

Egyptský král Mentuhotep II. v období jeho vlády

(foto z káhirského muzea Egypt)

Popis: Zvláštní socha krále Mentuhotepa z 11. dynastie v období jeho vlády 2050 př. n. l. byla nalezena v chrámu mrtvých západně od Luxoru. Podle nápadně velkých dolních končetin panuje domněnka, že tento faraon mohl mít oboustranný lymfedém. Lidově se praví: „Máš nohy jak Mentuhotep.“

Již od pradávna člověka provázejí životem různé druhy chorob. V určitých časových obdobích onemocnění vznikala a zanikala. Některé, například infekční choroby, se zcela vymýtily díky preventivnímu očkování. V současné době se stávají problémem tzv. civilizační choroby a rozvíjející se riziko vážných zdravotních následků a postižení neustále stoupá. Jedním z dominantních strašáků v problematice lipohypertrofie neboli celulitidy je stres a obezita (více další kapitoly). Z historických pramenů je známo, že lipohypertrofie a patologický stav lymfedému se datuje již do doby 3000 let př. n. l. V tomto období egyptští lékaři popisují nejtěžší formu patologického stavu – tzv. elefantiázu. Jde o zvětšení jedné nebo obou, většinou dolních končetin, do velkých až obrovských rozměrů.

Kresba otrokyně z černé Afriky

Popis: Kresba je vytesána do kamene v chrámu královny Hatšepsovet na západním břehu Luxoru. Znázorňuje otrokyni přivezenou z černé Afriky pro královnu Hatšepsovet vládnoucí kolem roku 1470 př. n. l. Na dolní polovině těla jsou znatelné lipomatózy na hýždích a stehnech. Jedná se o lipohypertrofii stupně 3–4. Je zřejmé, že černošské ženy už tehdy měly jinou konstituci těla než ženy egyptské.

- Stav patologických jevů lymfatického systému popisuje 2500 př. n. l. v Indii tehdejší lékař Dranwantar.

- Existence mízního systému byla známá již Hippokratovi (460–377 př. n. l.). Jeho škola znala mízní uzliny v podpaží a nazývala mízní systém „cévy s bílou krví“. Hippokratovi bylo známo, že nemoci vznikají z nesprávného způsobu života.

Hippokrates

- Aristoteles (384–322 př. n. l.) pokračuje v bádání.

- Alexandrijská lékařská škola a na ni navazující Claudius Galénos (130–201 n. l.) rozlišovali mízní cévy a uzliny v dutině břišní. Stále však chyběla znalost celého mízního systému, a zvláště jeho funkce. Tyto chabé poznatky nebo spíše domněnky však upadly do zapomnění v období středověku.

- Teprve italský profesor anatomie a chirurgie Gasparo Aselli neboli Gaspar Asellius (1581–1651) v Pavii popsal svá pozorování a nakreslil jako první několik mízních cév roku 1622. Bylo to u psa, ale předpokládal existenci mízního systému i u člověka.

- Od roku 1622 se považuje Gasparo Aselli za objevitele mízního systému.

- O podrobnější základní popis periferního mízního systému a mízovodů u člověka se zasloužil Olaf Rudbeck (1630–1702).

- Od Thomase Bartholina jsou známy první popisy periferního mízního řečiště a hlavních skupin mízních uzlin a mízovodů (1714). Od něj pochází název pro mízní cévy – vasa lymphatica (1653).

- Frederic Ruysch popsal chlopně uvnitř mízních cév.

- William Hunter jako první hypoteticky vyjádřil předpoklad funkcí mízního systému jako drenážního systému tkání.

- Pietro Mascagni (1787) provedl základní topografické studie.

Pietro Mascagni

- Carl Ludwig prokázal, že míza vzniká z tkáňové tekutiny a její produkce závisí na tlaku kapilární krve.

- Ernest Starling pokračoval a dokázal, že produkce tkáňové tekutiny a následně mízy je závislá také na tlaku a koncentraci bílkovin krevní plazmy, tkáňové tekutiny a mízy. Tak byly položeny první základy fyziologie mízního systému.

- V 17.–18. století se začaly provádět první studie větších míznic, a to nástřikem vodou, mlékem, vzduchem a rtutí, a preparace naplněných a viditelných cév.

- Ve třicátých až čtyřicátých letech 20. století manželé Vodderovi z Dánska publikovali studie fyziologie a patofyziologie lymfatického systému. Na tyto základy navazoval a pokračoval profesor Michael Földi z Německa.

Michael Földi

- V roce 1936 manželé Vodderovi v Paříži na mezinárodní výstavě zdraví a krásy poprvé v historii lymfologie demonstrovali manuální lymfatickou drenáž. Tato práce byla oceněna až v roce 1984.

Manželé Vodderovi

- V roce 1963 v Essenu v Německu byla uvedena tato technika do praxe.

- Roku 1952 byla Johnem Kinmonthem (1916–1983) provedena první lymfografie u živého člověka. Dnes se vyšetřuje izotopová a fluorescentní lymfografie.

- V České republice začal vyučovat manuální lymfodrenáž MUDr. Miroslav Bechyně, CSc., od roku 1992. Jako první lékař se začal věnovat studiu lymfatického systému od roku 1969. Vydal Atlas lymfografie a druhé vydání knihy Mízní otok – Lymfedém. V zahraničí, zvláště v Německu a Rakousku, nabyl teoretické a praktické znalosti a zkušenosti. V roce 1992 se zasloužil o založení Ligy proti otokům, která sdružuje léčené pacienty s lymfedémem z celé České republiky. Pacienti tuto možnost hodnotí velmi pozitivně, neboť pro ně sdružení působí psychoterapeuticky. V současné době téměř ve všech krajských a okresních městech v naší republice lze vyhledat lékaře-lymfologa. Seznam lékařů-lymfologů je na adrese www.lympho.cz nebo www.mammahelp.cz. Počet kosmetických salonů zabývajících se prováděním kosmetických lymfatických masáží neustále roste, neboť veřejnost si tuto techniku stále více žádá a vyhledává. V západní Evropě je lymfodrenáž dokonce žádanější než relaxační klasická masáž. Je však také mnohem více finančně ohodnocena.

Miroslav Bechyně

S radostí lze konstatovat, že i muži vyžadují lymfatickou masáž, nejčastěji pro efekt detoxikace a regenerace organismu a zvyšování imunity nebo pro žilní systém. Tím konečně upadá mystifikace veřejnosti, že „lymfodrenáže jsou jen pro ženy“ a „jen pro celulitidu“.

Věstonická venuše z Dolních Věstonic na Moravě

(Hliněná figurka, jejíž stáří se odhaduje na 26 000 let.)

Popis: Věstonická venuše představovala ve své době symbol plodnosti a ideál krásy. Objemná dolní část těla (stehna a boky) jsou znakem gynoidního typu u slovanských žen.

Willendorfská venuše

(Byla vytvořena před více než 3 000 lety na území dnešního Německa.)

Popis: Willendorfská venuše znázorňuje opět kyprou ženu, i když je podstatně mladší než Věstonická venuše. Objemná, tentokrát horní polovina těla s korpulentním poprsím a břichem vyjadřuje androidní a hypogenitální typ germánské ženy.

Zdravotní problém – lymfedém, flebedém, lipedém, lipomatóza, obezita – a celulitida

Než se dostaneme k vlastnímu problému celulitidy, je třeba odlišit případný zdravotní problém od kosmetického diferenciální diagnostikou neboli určit diagnózu či formu postižení. Zmínili jsme se o diagnóze lymfedému.

Lymfedém

Lymfedém primární – vrozený

Vzniká v důsledku vrozeného poškození lymfatického systému. Může se projevit ihned po narození nebo v průběhu celého života, více u žen než u mužů, a to zvláště na dolních končetinách. Nejčastěji se objevuje v pubertě a mezi třicátým až čtyřicátým rokem věku. Někdy se vrozené poškození lymfatických cév projeví až například po úrazu – lymfatické cévy jsou málo výkonné, a tak vzniká lymfatický otok.

Takzvaná lymfostáza neboli zastavení a městnání lymfy je typickým projevem této diagnózy. Otoky se nacházejí kolem kotníku a na kotníku, nártu a prstů na nohou a dále pak pokračují směrem nahoru k tříslům. Jsou tuhé, bledé, asymetrické a postihují obě nebo jen jednu končetinu. Jsou nebolestivé, bez modřin. Pacienti spíše udávají v prosáklé končetině subjektivní pocit pnutí a těžkosti.

V malé míře se mohou otoky objevovat na jedné nebo obou horních končetinách. Zde se jeví otok podobně jako u dolních končetin, tzn. že lymfedém začíná od prstů přes hřbet k zápěstí ruky a může pokračovat přes předloktí, loket, paži až k podpažním uzlinám. Takže začíná od periferie a pokračuje směrem nahoru k centrálním uzlinám v podpaží. Zcela raritně se objevuje na obličeji. V České republice je do roku 2010 diagnostikováno několik pacientů s lymfedémem obličeje a po prodělané intenzivní terapii jsou v následném domácím ošetřování a pod pravidelnou kontrolou lymfologa a lymfoterapeuta.

Lékař-lymfolog při vyšetřování pacienta stanoví, o jaký typ a stupeň lymfedému se jedná.

Otok se může jevit jako tzv. reverzibilní, což znamená, že se objevuje nejčastěji při statické zátěži a přes noc či v klidu pomalu mizí, nebo tzv. ireverzibilní – otok je trvalý a kůže je napnutá, tuhá, bledá.

Tuhost kůže lékař vyšetřuje palpačně čili pohmatem.

Stemmerovo znamení

Popis: Tuhý otok se vyskytuje se na prstech postižené končetiny. Jednoduše se provede štípací test. Pokud nelze na prstech udělat řasa, vede tento stav k podezření na diagnózu pod názvem lymfedém.

Jestliže se otok nachází i na jiných typických lokalitách lymfedému, objeví se stiskem palce prosáklé místo. Na dolní končetině je to nejčastěji oblast tzv. jezírka, což znamená mezi prsty a nártem, tedy v ohbí končetiny. Pod stiskem palce se udělá důlek, který se dlouho vyrovnává na úroveň kůže, což je další typický projev primárního lymfedému. Jestliže se důlek vyrovnává ihned, jedná se o jinou diagnózu (např. při ledvinové nedostatečnosti) a pacient se musí dále nechat vyšetřit v jiném interním oboru.

Při stanovení konečné diagnózy se pacient podrobuje lymfoscintigrafickému vyšetření. Je to radioizotopové, zdraví nepoškozující vyšetření lymfatického systému v dané postižené oblasti. S osobní lymfatickou mapou a popisem se ukáže, jaký je průtok nebo funkce pacientova lymfatického systému v klidové a pohybové fázi.

Pokud byla stanovena diagnóza primárního lymfedému, jedná se většinou o tzv. hyperplastickou formu, což znamená rozšíření lymfatických cév neboli lymfektazie. V cévách neprotéká míza dostatečně rychle a městná – hromadí se. V míze jsou obsaženy krevní bílkoviny – proteiny –, které jsou při lymfostáze více koncentrované. Krevní bílkoviny na sebe vážou vodu, a tak vzniká lymfedém. Jestliže bílkoviny dlouhodobě městnají, mění svůj stav, rozpadají se a přeměňují se ve fibrózní vlákna, vzniká fibróza neboli fibrotizace – zplstnatění kůže a podkoží.

Lékař provede stiskem palce na kůži důlek

Důlek v oblasti jezírka na dolní končetině dlouho zůstává

(Foto vyňato z knihy Lymfedém – mízní otok, autor MUDr. M. Bechyně.)

Druhé postižení se nazývá hypoplastická forma. Postihuje dominantně uzliny – tzv. proximální typ – anebo míznice, tzv. distální typ.

Takto stanovená přesná diagnóza je důležitá pro pacienta, neboť dle ordinace lymfologa má intenzivní a následnou léčbu hrazenou zdravotní pojišťovnou.

Léčba a domácí péče vyžaduje pravidelnou každodenní celoživotní péči. Podrobně je léčba popsána v další kapitole.

Pokud není otok včas léčen, lymfedematózní tkáň při těžkých postiženích nabývá větších rozměrů a deformuje končetinu, která může dosáhnout stupně tzv. sloní nohy – elefantiázy. Při tomto postižení dochází k poruše látkové výměny a snížení imunity. Pacient je tak ohrožen infekcí – růží nebo plísňovým onemocněním –, zvláště v meziprstí dolních končetin u tzv. kvadratických prstů.

Může také docházet k dalším změnám na povrchu kůže – bradavičnatému zduření –, dokonce může lymfa téci přes kůži ven, tzv. lymforea.

Vrozený lymfedém obou dolních končetin. Asymetrie – jedna končetina je více postižena, druhá méně.

Těžká forma vrozeného lymfedému na jedné dolní končetině u muže. Asymetrie – pravá končetina je postižena, levá je zdravá.

Kvadratické prsty u vrozeného lymfedému na dolní končetině. Jde o tuhý otok, kůže je napjatá, suchá a praská, v meziprstních prostorách se vytváří plíseň.

Vrozený lymfedém u tříletého dítěte. Postižení je na pravé dolní končetině a zasahuje do genitálu, hýždí a beder.

Lymfedém sekundární – získaný

Vytváří se rychleji než primární lymfedém. Bývá většinou měkký a začíná od centra do periferie, tzn. například u dolních končetin od třísel dolů k prstům, u horních končetin od podpažních uzlin dolů k prstům.

Vzniká druhotně v důsledku poranění, po úrazech, kupříkladu po zlomeninách, po operaci v oblasti jizvy, endoprotéz, bypassu, po operaci – ablaci prsu, gynekologických operacích, ozařování – a těžkých bakteriálních infekcích kůže, jako například růže neboli erysipel.

Po virových a plísňových onemocnění, tromboflebitidách – zánětu žil, v oblasti kolem bércových vředů, u těžkých nebo dekompenzovaných diabetiků, po opaření, říznutí, štípnutí hmyzem, při parazitálních onemocněních – filarióze – nebo i po saunování či horkých koupelích.

Ve Spojených státech je odhadem více než dva miliony případů sekundárního lymfedému, který je většinou následkem karcinomu prsu.

V zemích třetího světa se sekundární lymfedém vyskytuje spíše jako následek velkého rozšíření parazitů, kteří blokují lymfatické cesty.

Otoky se vyskytují přímo nebo kolem oblasti poranění. Tento typ lymfedému lze v některých případech lehčí formy vyléčit, zvláště když je ošetřen včas nebo nejlépe preventivně, kdy se ještě otok nestačil projevit.

Efekt léčby obou typů lymfedému závisí na kvalitě a velikosti otoků, lokalizaci a zda je vrozený či získaný.

Klinický obraz akutní růže u pacienta s vrozeným lymfedémem

Popis: Kůže je napjatá, bolí, projevuje se většinou vysokými teplotami, třesavkou a nevolností a slabostí. Pacient by měl co nejdříve vyhledat lékaře, nejlépe dermatologa.

Pacient se získaným lymfedémem po četných recidivách erysipelu (růže) na obou dolních končetinách před léčbou (vlevo) a po třech týdnech intenzivní redukční léčby.

Rady kožního lékaře – jak pečovat o kůži při lymfedému a jak zabránit jeho komplikacím

(autor MUDr. Petr Zajíc – dermatolog a lymfolog)

Lidská kůže chrání náš organismus před škodlivinami zevního prostředí. Používá k tomuto účelu zvláštní ochranné bariéry fyzikálního, chemického, imunologického a antimikrobiálního typu. Tato schopnost obrany je ovšem v místech s porušenou lymfatickou drenáží poměrně výrazně oslabena. Z tohoto důvodu je nutno věnovat péči o takto oslabenou kůži mnohem větší pozornost.

Mezi kožní komplikace lymfatického otoku patří samovolně praskající drobné puchýřky vyplněné lymfou, samovolné prosakování lymfy neporušenou kůží, streptokokový bakteriální zánět kůže (růže neboli erysipel), kožní a meziprstní plísně, zhrubnutí kůže v místě otoku, shluky drobných zevně rostoucích bradavičnatých útvarů a také může vzniknout lymfostatický bércový vřed.

Pokud dojde k jakémukoli poškození kožního povrchu, zvyšuje se riziko zhoršení lymfedému. Ve výjimečných případech může dojít až k bizarnímu zbytnění kůže a podkoží s deformací dolní končetiny, jde o charakter tzv. sloní nohy (elefantiáza). Záněty kůže a podkoží, hnisavé kožní rány a záněty žil jsou stavy, které vedou k zákazu (kontraindikaci) ručních i přístrojových lymfodrenáží.

Správnou péčí o kůži můžeme předejít následným komplikacím, které mohou znamenat bludný kruh dalšího zhoršování lymfedému.

Léčebné postupy u lymfedému v balneologii

Vhodné

Zcela nevhodné

i na postiženou oblast

pouze na vzdálenou oblast

lymfodrenáž

presoterapie

uhličitá koupel vodní

uhličitá koupel plynná

perličková koupel

vířivá lázeň

cvičení v bazénu

plavání

cvičení s bandáží

chůze

ultrazvuk

magnetoterapie

relaxace

autogenní trénink

jóga

elektrostimulace

laser

diadynamik

krátkovlnná diatermie

galvanická lázeň

vasotrein

klasická masáž

reflexní masáž

reflexní masáž plosky

podvodní masáž

akupresura

akupunktura

pneumopunktura

peloidní zábal

slatinný obklad

parafinový obklad

parafango

horká koupel

sauna

horkovzdušná lázeň

solarium

solux

skotský střik

horské slunce

baňkování

Zpracovala prim. MUDr. M. Wittnerová: Přínos lázeňské léčby u lymfedému. Prakt. flebol. IX, 2000, suppl. 28–30.

Mezi hlavní zásady péče o kůži při lymfatickém otoku patří:

- zvláčňování a hydratace kůže pleťovými mléky a krémy s kyselým pH, vedoucí k udržování kvalitní kožní bariéry;

- krátké mytí sprchou s vhodnou teplotou vody (vyhýbejte se horké vodě);

- dodržování pitného režimu podporujícího celkovou hydrataci organismu;

- nevystavování se nadměrnému teplu;

- ochrana před drobnými poraněními a jejich rychlé ošetření (oděrky a škrábance, drobná řezná a bodná poranění, poštípání hmyzem, popáleniny apod.);

- okamžitá léčba plísně v meziprstí a všech zánětlivých projevů na kůži;

- pravidelná výměna ponožek a obuvi;

- praní kompresivních obvazů a pomůcek;

- mimo domov nechodit naboso (riziko poranění!);

- nošení volné obuvi a oblečení včetně spodního prádla.

Další zdravotní problém, který celulitu může provázet, je žilní nedostatečnost, která je doprovázena otoky nohou – flebedémem.

Flebedém

Jde o otok žilního původu. Tvoří se pomalu a plíživě. Jde o nadměrné nahromadění městnané tekutiny ve tkáních.

První stupeň žilní nedostatečnosti

Lehký otok se může vyskytovat od prvního a druhého stupně lipohypertrofie – celulity. Je to forma neškodná, tzn. že se otok vyskytuje příležitostně. Příčinou otoků žilního původu je tedy lehká žilní nedostatečnost, nízký tlak, menstruace, těhotenství, obezita, dlouhodobá statická zátěž – stání, sedavé zaměstnání, míčové sporty – tenis, volejbal, házená, fotbal. Tento stav lehkého otoku po několika hodinách mizí. Většinou při změně polohy dolních končetin (poloha dolních končetin mírně zvýšená nebo ve vodorovné poloze). Končetiny se odkrví a odkysličená krev se dostává zpět k dalšímu okysličení. Za normálních okolností jsou v dolních končetinách asi dva litry tkáňové tekutiny. Při nadbytku do 0,7 litru je otok sotva viditelný, ale dobře hmatný kolem kotníků. Je měkký a bez změny barvy. Objem tekutiny může dosahovat až několika litrů. Tento stav je častý zvláště v posledních měsících gravidity. Hormonální změny ovlivňují vznik celulity. Tukové buňky se pak plní tekutinou. Tuková tkáň v takovém stavu tlačí na cévy, a zvláště na povrchový mízní systém v podkoží. V cévním zakončení se tvoří přetlak. Vlivem přetlaku v cévním zakončení jsou vidět v podkoží metličky – mikrovarixy. Metličky modré barvy jsou žilního původu, červené jsou původu tepenného. Nachází se většinou na stehnech, právě tam, kde je nejvíce rozšířená celulitida, a to nejčastěji v oblasti lipomatóz. Vlivem tlaku otoku ze žilní nedostatečnosti se objevují i kolem kotníků, kde je největší statická zátěž.

Druhý stupeň žilní nedostatečnosti

Otok je již dobře viditelný kolem kotníků. Je asymetrický, což znamená, že obě dolní končetiny mohou být jinak postižené. Typické je, že odrazová noha je více zatěžována, a tak zde hrozí dříve vznik žilní nedostatečnosti. Někdy se diagnóza těžko stanovuje. Tento stav se zaměňuje za lymfedém nebo i celulitu vyššího stupně, zvláště když má žena nadváhu. Proto se musí vyšetřit žilní a lymfatický systém, aby byla stanovena správná diagnóza a vhodná komplexní terapie nebo péče.

Při potížích tohoto typu vyhledejte nejprve cévního lékaře (obor interní, chirurgie, kožní), který potvrdí nebo vyloučí diagnózu žilní nedostatečnosti.

Žilní systém – dolní končetina

Popis: 1. povrchový žilní systém (tmavě modře)

2. hluboký žilní systém (světle modře)

3. spojovací žíly mezi hlubokými a povrchovými žílami

Proč vzniká žilní nedostatečnost

Rizikové faktory:

- Výskyt nemoci v rodině – vysoké procento genetické zátěže.

- Nadváha – těžká statická zátěž pro dolní končetiny.

- Prodělaná žilní trombóza.

- Puberta.

- Menopauza.

- Antikoncepce, hormonální léčba.

- Počet těhotenství.

- Nedostatek fyzické aktivity – při nedostatku pohybu se krev městná v žilách na nohou, což vede k otokům a vzniku křečových žil. Nejvýrazněji se svalová pumpa uplatňuje v chodidle, kotníku a lýtku. Lýtková pumpa hraje nejdůležitější úlohu při žilním návratu krve k dalšímu okysličení.

- Dlouhodobé stání a sedavé zaměstnání.

- Těsné nebo zaškrcující oblečení – zvláště ponožky a spodní prádlo.

- Pobyt v horkém prostředí.

- Celulita, zvláště těžké formy celulitidy.

Projevy žilní nedostatečnosti:

- Subjektivní příznaky v dolních končetinách:

- pocit těžkých nohou;

- pocit pálení;

- únava;

- bolesti;

- mravenčení;

- noční křeče a neklid nohou.

- Objektivní projevy:

- rozšíření podkožních žilek – modré barvy, červené jsou tepenného původu;

- křečové žíly;

- otoky kolem kotníků, měkké v prvním stupni, tužší ve druhém stupni;

- ekzém při těžších formách žilní nedostatečnosti;

- zánět žil;

- bércové vředy při těžké žilní nedostatečnosti.

Prevence žilní nedostatečnosti:

- Vyvarujte se dlouhému sezení a stání.

- V případě nadváhy snižte tělesnou hmotnost.

- Nenoste těsné spodní prádlo a podkolenky se zaškrcujícím lemem.

- Nekuřte.

- Pokud možno neužívejte hormonální antikoncepci.

- Věnujte se sportu nejlépe plavání, jízdě na kole, procházkám na měkkém povrchu, bruslení. Nevhodné jsou sporty, kde je velká statická zátěž a na tvrdém povrchu – tenis, basketbal – nebo nevhodně velká zátěž na dolní končetiny, například v posilovně.

- Několikrát denně zvedněte končetiny a pohybujte s nimi – zapojte lýtkové svaly.

- Provádějte dechová cvičení – nejlépe břišní dýchání.

- Sprchujte dolní končetiny vlažnou a studenou vodou.

- Noste celý den kompresivní punčochy, třeba i preventivně, zvláště při velké statické zátěži, například dlouhé cestování autem nebo v letadle.

K jednotlivým tématům prevence více v následujících kapitolách.

Lipedém

Jde o nadměrné chronické symetrické ukládání tuků v podkoží. Faktorem vzniku bývá dědičnost a velmi často užívání hormonální terapie. Často je zaměňován právě s celulitou nebo obezitou.

Lipedém

Popis: Na stehnech postižených celulitidou jsou známky žilní nedostatečnosti. Klientka by se měla před lymfodrenáží podrobit cévnímu vyšetření.

Zbytnělá tuková tkáň v podkoží na sebe váže ve větší míře tekutiny a objeví se mírně bolestivý otok. Ženy spíše uvádějí těžké nohy a pocity pnutí. Ve většině případů (tzv. gynoidní konstituce těla) se objevuje lipedém.

U androidní konstituce se lipedém nachází od pasu nahoru čili v horní polovině těla včetně horních končetin. Zde prosáknutí končí v oblasti zápěstí a prsty jsou zcela bez otoku. Ženy mají štíhlé nohy a hýždě, pokud opět nejde o androidní obezitu. Tkáň je sulcovitá až gumovitá. V počátečních stadiích bývá kůže ještě hladká. Později se začnou na kůži projevovat nerovnoměrnosti. Pokud je přítomen edém v tukové tkáni, stlačíme palcem podkoží, důlek zůstává delší dobu, než se kůže opět narovná. Ne však tak dlouho jako u vrozeného lymfedému a na rozdíl od otoků způsobených poruchou funkce ledvin, kdy se po stlačení důlek vyrovná ihned.

Konec ukázky

Table of Contents

/ Úvod

/ Celulitida – příběh ženy

Skutečné příběhy

Hana (50 let)

Irena (26 let)

Historie lymfologie

Zdravotní problém – lymfedém, flebedém, lipedém, lipomatóza, obezita – a celulitida

Lymfedém

Flebedém

Lipedém

Lipomatóza

Lipom

Obezita

Celulitida

Rozlišení uvedených forem

/ Celulitida a lymfatický systém

Lymfatický systém

/ Vznik a stupně celulitidy

Stupně celulitidy

/ Komplexní péče proti celulitidě

Lymfatická drenáž

Reflexní masáže lymfatického systému

Komprese neboli tlaková léčba

Cvičení při celulitidě

Povrchová péče

Vnější výživa a ošetření tkání

Vnitřní výživa

/ Psychoterapie