Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Lenka Rožnovská

Strašidýlko z aktovky (ukážka)

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 4954. publikaci

Lenka Rožnovská (www.lenkaroznovska.cz)

Ilustrace Edit Sliacka (www.editsliacka.com)

Odpovědná redaktorka Helena Varšavská

Sazba a zlom Antonín Plicka

Zpracování obálky Antonín Plicka

Počet stran 72

Vydání 1., 2012

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a. s.

© Grada Publishing, a.s., 2012

Cover Illustration © Edit Sliacka

ISBN 978-80-247-4180-2

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8295-9 (ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-8296-6 (ve formátu EPUB)

Předmluva

„Juk, muk, vykuk.

Jak se máte, braši?

Strašidla ať straší!“

Moji malí kamarádi, zdraví vás aktovkové strašidlo Kamilek. Ano, jsem to já, znáte mě z časopisu Sluníčko! A kdo mě nezná, tomu se rád představím. Seznámím vás se svou kamarádkou Alenkou Čermákovou. Je prvňačka, má heřmánkovou aktovku a je s ní legrace. Jo, a ještě má psa Trdlíka. Je to psí trdlo.

Vrrr. Haf. Vidíte, už mě zase netrpělivě tahá za košili. Chce, abych začal kouzlit.

I kdepak, já kouzlit nebudu. Teď je řada na vás. To kouzlo se jmenuje čtení.

Držím palečky, ať se vám kouzlo povede od první do poslední stránky.

Strašidýlko z aktovky

Zítra půjde Alenka Čermáková poprvé do školy. Už se moc těší.

Znovu si vytáhla svou novou aktovku.

Aktovka byla světlezelená, na přední straně měla bílé květinky se žlutým terčíkem. V pravém dolním rohu se krčil nápis – KAMILKY.

Alenka ihned poznala, že její aktovku zdobí heřmánek.

„Celičkou tě očmuchám, tak jako to dělá pejsek Trdlík,“ řekla Alenka a strčila hlavu do aktovky.

Potom s aktovkou na hlavě běhala po pokoji a volala: „Bu bu bu, bojte se, třeste se, jsem strašné strašidloo. Jáááj!“

Poslední slovo nebylo slovo, ale neplánované zakvílení. Alenka zakopla o všetečného pejska Trdlíka.

„Co to děláš, ty trdlo trdlácké,“ zlobila se a držela se za hlavu. Na čele se jí udělala boule. „Podívej se, jak vypadám. Jako strašidlo s rohem.“

Sotva to dořekla, z pootevřené aktovky se ozvalo: „Juk, muk, vykuk. Jak se máte, braši? Strašidla ať straší!“ A už se něco košilatého a střapatého souká z aktovky ven.

„Jéje,“ vykulila Alenka oči.

Trdlík leknutím udělal loužičku.

„Co na mě koukáš jako kobylka na kokakolu, strašidlácká kolegyně,“ řeklo to malé aktovkové.

„Já nejsem strašidlácká kolegyně, já jsem Alenka!“ uraženě nakrčila holčička nos.

„Pch, obyčejná holka. To já jsem aktovkové strašidlo! A říkej mi…, jmenuji se…,“ strašidýlko přehláskovalo slovo na aktovce: „Ka mil ky! Ba jo, já jsem Kamilky. Ehm, Kamilka, vlastně Kamil, Kamilek.“

„A co umíš, Kamilku?“ vyptávala se Alenka.

„Vážená dámo, já umím všechno!“

„A umíš odčarovat bouli?“

Kamilek přikývl a spustil: „Konopí, máta, heřmánek pravý, placička z bláta bouli ať spraví.“

Udělalo to plesk. Alence na čele přistála blátivá placka.

„Jé, to chladí! Aáá, boule už je pryč!“ zaradovala se Alenka.

Jedním mocným fukem odfoukl Kamilek zbytečky bláta, z Alenky byla zase hezká holka. A zítra z ní bude školačka k pohledání.

Paní učitelka

Budík ukazuje šest hodin ráno. Alenka ještě spí v posteli. Kamilek pochrupkává v aktovce a v pelíšku odfukuje pejsek Trdlík.

Ale co to, pejsek v pelíšku není!

Jéje, Trdlík se rozhodl, že půjde také do školy. Chce se schovat do heřmánkové aktovky.

„Že ti ten čuchometr v řepu proměním,“ rozespale zabručelo strašidýlko, když mu Trdlík do košilky utřel svůj čumáček. Trdlík zakňučel a udělal smutný psí kukuč.

„I ty hlavo psí, do školy nesmíš!“ důležitě vysvětloval Kamilek.

Pejsek teplým jazýčkem olízl strašidýlku ucho.

„Tak dobře, něco zkusím,“ slíbil Kamilek a spustil: „Huňtáky tepláky, dosud je šero, z chlupáče huňáče psací je pero.“

Břink. Místo Trdlíka tu náhle bylo pero se psí hlavičkou.

Ráno měla Alenka z pera Trdlíka velkou radost: „Príma, první školní den si užijeme všichni tři.“

Ve třídě se Alenka posadila do třetí lavice a vyhlížela paní učitelku. Jenomže ouha. Nevešla paní učitelka, vešel pan učitel. Starý mrzout s velkým nosem a velkým břichem.

„Jsem učitel Maroň. Nikdo vás, vy bando nemytá, nechtěl učit, a tak já, zasloužilý učitel, jsem se uvolil, že vás naučím číst a psát. A bude tady klid, ticho, pořádek!“

Tatam byla Alenčina radost, zamrzla jí někde u patiček. „Kamilku, udělej něco, já zlého učitele nechci,“ špitla Alenka.

Kamilek se škrábal za uchem. „Mám z něho udělat želvu, nebo telefon?“

„Vr, ňaf,“ ozval se Trdlík a vytáhl růžovou pastelku. Vnukl tak Kamilkovi nápad na kouzlo: „Růžová na šaty, růžová na tváře, hodná a miloučká ihned se ukáže.“

Pink, z pastelky vyčaroval paní učitelku. Celá je jaksi narůžovo. Růžové šaty, růžové rty, růžová líčka a na hlavě jí sem tam prosvítá růžový pramínek vlasů.

„Eh, promiňte,“ promluvila paní učitelka, „jmenuji se Růženka Pinková, pan ředitel mě posílá, abych zde učila.“

Pan učitel Maroň něco zahuhlal a odešel. Všem dětem se ulevilo.

Alenka se na Kamilka hezky usmála. A na oplátku na ni Kamilek spiklenecky zamrkal.

Table of Contents

Předmluva

Strašidýlko z aktovky

Paní učitelka