Miroslav Fišmeister

DVOJÍ DECH

Ukázka z elektronické knihy

2013

S láskou věnováno Zuzaně, jež mne nejen zavedla v krajině štěněcího dechu do zákoutí, která bych bez ní nenašel, ale také s neobyčejnou trpělivostí a s jedinečným osvícením zodpovídala mé otázky o zvířatech

a Petru Hruškovi, jehož pohled změnil houby v stádečko teseraktů; a Miloslavu Topinkovi, díky němuž jsem se mezi ruměnicemi pod stromem potkal s Malevičem

a – last but not least – mamince, jejíž deminutiva sázejí ta nejkrásnější řešeta Stokorcového lesa.

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Používání elektronické verze knihy je umožněno jen osobě, která ji legálně nabyla, a jen pro její osobní a vnitřní potřeby v rozsahu stanoveném autorským zákonem. Elektronická kniha je datový soubor, který lze užívat pouze v takové formě, v jaké jej lze stáhnout z portálu. Jakékoliv neoprávněné užití elektronické knihy nebo její části, spočívající např. v kopírování, úpravách, prodeji, pronajímání, půjčování, sdělování veřejnosti nebo jakémkoliv druhu obchodování nebo neobchodního šíření je zakázáno! Zejména je zakázána jakákoliv konverze datového souboru nebo extrakce části nebo celého textu, umisťování textu na servery, ze kterých je možno tento soubor dále stahovat, přitom není rozhodující, kdo takovéto sdílení umožnil. Je zakázáno sdělování údajů o uživatelském účtu jiným osobám, zasahování do technických prostředků, které chrání elektronickou knihu, případně omezují rozsah jejího užití. Uživatel také není oprávněn jakkoliv testovat, zkoušet či obcházet technické zabezpečení elektronické knihy.

© Miroslav Fišmeister, 2013

© Carpe diem, 2013

www.carpe.cz

Made in Moravia, Czech Republic

ISBN 978-80-7487-002-6 (epub)

PRVNÍ ČÁST

Nám oběma...

Nám oběma žužlávají nos štěňata.

Zuzana jejich dechu říká „kofeinový dech“,

protože jí jejich ústa

voní jako čerstvě umletá káva;

já, který kávu nepiju,

jsem mu říkal „mléčný dech“

– a pak jsem si po letech,

po mnoha mnoha letech,

jí inspirován, šel do samoobsluhy čichnout

k tomu velikému samoobslužnému mlýnku:

měla pravdu. Bylo to léto dvojího dechu,

dlouhé léto, až do dého října.

A občas jsem – jaké požehnání –

slyšel i „kavárenský smích“.

LOŇSKÝ LES

Les.

A nová ulice.

A mezi nimi zvláštní nic.

Ve sloní pasti trojice střepů,

obrovských jako odstěhovavší se pavouk.

A u zahrádek –

mám v tašce porcelán –

myješ mne vodou nepřítomných slunečnic.

TOTOŽNÉ MÍSTO LETOS. LETNÍ TÓN ŠTĚSTÍ

Jak stříbrná harfa nebem spěje

z nebe se dívá na nebe

A dívka prázdnoruký záhon pleje

a vzpomene si přitom na tebe...

CESTOU TAMTÉŽ

Cestou od psychiatra

Divů plné oči tenisové sítě

Slunce praží

A já z plných plic zpívám:

„Absolutely pouring down with rain...“

A všechno dává smysl

Údolí...

Údolí strážců slunečních vlasů

a tvoje bílá košile.

Když procházíš pod slunečnicemi,

sklánějí hlavy

k slunci tvé bytosti.

Miluje svoje...

Miluje svoje tiché štěstí

a bílé slunce: slunce jako šálek.

Já stále myslím na kamínky

– neochutnané, maličké a bílé,

pod které ukrylas svůj bílý nedopalek.

MORČATA BĚŽÍCÍ ZE SVAHU

když ještě Celebes patřil Portugalsku.

FOTOGRAFIE

„Vyšel jsem si,

že půjdu navštívit nějaké lidi ... hm ... přátele,

a proto jsem si nevzal s sebou brašnu na úlovky.

Je to škoda, protože v té strouze mohlo něco být.“

Čokoláda Milka u Gogola

(kosi staví dešťuláky z teplé vody zde, tam,

a snad i u kaluže,

která mění svůj rok narození)

Jako Zakopane, 1975-1976

Dostatečně jemný manévr Cuiviera, s Měsícem

Kovová podpěra neexistující mandibuly

Naše sny o míčcích pojaté jako spirála

„To musí být“, řekl Honza přísně.

Jméno tvrdosti HBB.

Dvakrát pancéřnatá ryba

Čarokrásná ševcová odlétá

A tak, když známe šedou růži,

zeptejme se, jarně a letně:

¿Dónde están los ladrones?

Obláčky šprotů:...

Obláčky šprotů: beránci

Suché bláto, asfalt, obloha

Protuberanci

osedlanou tvým pohledem

nehledám – ona mne najde sama.

Bude to bílomodrý den.

Jen tichý bílý šustot...

Jen tichý bílý šustot

jak mravenci při cestě

z vřetenuškového konce louky na ten druhý

prolézají mou hlavou.

Ležím na zádech, nahoře bílá oblaka.

Muž zelený jako mořská tráva

a muž zelený jako mateřská školka,

tiše srkajíce podzemní čaj,

z mravenčí cesty

dívají se na obraz, který se vyvinul z kiosku.

Kapesníkem jednoho kubánského dívčího orchestru

– zdalipak míval sólistu? –

si utírají sůl,

která zní jako klavírní Karthágo.

Můj pohled sklouzl po tvé kůži

jak kapka vody po listu.

Kvak.

Žbluňk

do bílé ulice.

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Titulní strana

PRVNÍ ČÁST

Nám oběma...

LOŇSKÝ LES

TOTOŽNÉ MÍSTO LETOS. LETNÍ TÓN ŠTĚSTÍ

CESTOU TAMTÉŽ

Údolí...

Miluje svoje...

MORČATA BĚŽÍCÍ ZE SVAHU

FOTOGRAFIE

Obláčky šprotů:...

Jen tichý bílý šustot...

Studie čtená pozpátku...

STARTOVNÍ VÝSTŘEL, KTERÝ JE DELŠÍ NEŽ SAMOTNÝ ZÁVOD

Majáky...

RŮŽE

Ty. Komín, U Dvořáků...

Žalezo a jeho dvě...

Lampa nakrájená...

Jediná šachová...

Přemýšlela...

BĚHEM MLÝNA

Přemýšlel...

Číst

Sveřepost je vždycky...

VÍŠ, ŽE

Zdvojdyšnělá stránka knihy...

KROKODÝLŮM

Za každou stejnou hodinu...

PŘÍSADY PUMY

PLÁŽ

Ach,...

DRUHÁ ČÁST

Nečekané:...

Jableční krabi a krabí jablka...

Budík, který...

„U břevna postávalo strakaté tele...

Břichatá slova...

Jíst rohlík...

Odchází,...

Počasí v hledišti...

Dnes jsem se dozvěděl,...

Tak jako světlo nezabíjí...

Kočky s nejbělejším hlasem...

Obláčky šprotů:...

Letos na stromy...

Spokojené...

Mávám...

Mávám...

Mávám...

Mráz...

Jakkoli přísně

pískl,...

poštovní skála...

Slimáci strhávají stánky,...

Když hraješ na klavír...

Byl kníratý jako motor jeho lodi,...

„To máš“ – vypočítával na prstech,...

Žíhaný jak...

Dřevo...

JAK MĚ USPÁVÁŠ

Poznámka