Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

RNDr. Zdeněk Zelinka

Studny (ukážka)

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 5058. publikaci

Odpovědná redaktorka Věra Slavíková

Sazba Vladimír Velička, elektronická verze Jan Löffelmann

Fotografie na obálce – fotobanka Allphoto

Fotografie a ilustrace v knize – archiv autora (1, 7, 8, 15, 16, 17, 20, 23, 27), Ge-tra s.r.o. (12, 22), Poži, s.r.o. (6), TWC s.r.o. (21), SIGMA PUMPY HRANICE, s.r.o. (24, 25), VODNÍ ZDROJE, a.s. (2, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 13, 14, 18, 19, 26)

Počet stran 112

První vydání, Praha 2013

Vytiskla Tiskárna PROTISK, s.r.o., České Budějovice

© Grada Publishing, a.s., 2013

Cover Design © Grada Publishing, a.s., 2013

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

ISBN 978-80-247-4482-7

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

ISBN 978-80-247-8264-5 (ve formátu PDF)

ISBN 978-80-247-8267-6 (ve formátu EPUB)

0

Úvod

Voda je život, nikdy na to nezapomínejme!

Ano, voda je nejdůležitější ze všech chemických sloučenin na Zemi. V současnosti s každým rokem roste její cena a také nezastupitelnost. Voda je základem všeho organického života. Přestože je nejrozšířenější látkou na Zemi, je kvalitní voda nejžádanější kapalinou v současných podmínkách rozvoje společnosti na celém světě a má mimořádný hospodářský význam. Píše se rok 2012 a člověk přemýšlí o vodě, její kvalitě i kvantitě, její schopnosti ničit i zachraňovat. Snad není na světě člověka, který by nevěděl, jaký význam má pro život voda pitná. Je ale třeba mít stále na paměti, že z celkového množství vody na Zemi jsou jen asi 3 % vody sladké a pouze polovina z nich je využitelná, ať upravená, nebo neupravená, jako voda pitná.

Podzemní voda je pro své přirozené vlastnosti důležitá především pro zásobení obyvatelstva pitnou vodou, protože bývá výrazně kvalitnější než voda povrchová. Širší využívání podzemní vody má historické základy již v období rozvoje řecké a římské kultury. Zejména Řekové si čistých vod velmi vážili, i v dnešní době velmi váží, a přisuzovali a někde i dnes přisuzují podzemní vodě léčivou moc. Pramenní jímky považovali a považují za chráněná, uctívaná až posvátná místa.

Směrnice rady 98/83 ES o jakosti vody určené pro lidskou spotřebu stanoví hygienické limity mikrobiologických, biologických, fyzikálních, chemických a organoleptických ukazatelů jakosti pitné vody, která je dodávána spotřebitelům vodovodem. Pokud je tedy člověk napojen na veřejný vodovod, je dodavatel (výrobce) vody povinen zajistit vodovodem dodávku pitné vody, která svou jakostí musí splňovat předepsané hygienické limity. Stále více spotřebitelů se však snaží pro své potřeby dodávku pitné vody zajistit z vlastního zdroje (nejvíce z vlastní studny, ať již kopané, nebo vrtané). Ale jak si vodu z vlastního zdroje zajistit a bude skutečně pitná? Všechny důležité odpovědi (a není jich málo) na tuto otázku se dozvíte z této knížky.

Úvodem je však nutné říci, že prvním nutným předpokladem pro zásobení obyvatel a drobných spotřebitelů (zásobování rodinných domů, chalup, chat atp.) podzemní vodou je zajištění vodního zdroje trvalé a dostačující vydatnosti a vhodné kvality. Jímání podzemní vody a pramenů musí být vždy technicky účelné, bezpečné, hospodárné a hygienicky nezávadné. Tohoto účelu se dosáhne vhodnou volbou jímadla (studny) a jeho plným přizpůsobením (především jeho jímací části) hydrogeologickým, hydrologickým a hydrochemickým poměrům.

1

Co je podzemní voda

Představy veřejnosti o tom, co je vlastně podzemní voda, jsou velmi zkreslené. Ve veřejných médiích (tisk, televize) prakticky stále slyšíme termín spodní voda, což je termín naprosto nesprávný. Rovněž představy a zvěsti o obrovských podzemních jezerech je nutné brát se značnou rezervou, zejména na území České republiky. Taková jezera (ale ne obrovská) existují pouze v krasových oblastech v krápníkových jeskyních. Proto bychom měli před tím, než budeme budovat vlastní studnu, znát něco více o podzemní vodě a jejím výskytu.

Podzemní voda se shromažďuje pod povrchem v pórech, puklinách a dalších dutinách hornin. Je doplňována vsakováním srážkových vod, proto její kvalita závisí na výskytu znečišťujících látek na povrchu terénu (komposty, hnojiště, splašky, umělá hnojiva, ropné látky, skládky odpadů atp.), které se spolu se srážkovými vodami vsakují do podzemní vody. Horninové prostředí má velkou samočisticí schopnost, proto bývá podzemní voda výrazně kvalitnější než voda povrchová. Je tedy vhodnější jímat podzemní vodu pro pitné účely spíše z větší hloubky, aby ovlivnění z povrchu bylo co nejmenší.

Využívání vlastního kvalitního zdroje podzemní vody pro pitné účely má několik výhod:

a) podzemní voda bývá více mineralizována než většina vody z dálkových vodovodů, které využívají především zdroje povrchových vod; taková voda je zdravější, obsahuje řadu tělu potřebných látek;

b) vlastní voda nemusí obsahovat chlór jako voda z vodovodu, který v některých případech může způsobovat zdravotní problémy;

c) vzhledem k dnešním (stále stoupajícím) cenám vody se vám vlastní zdroj za několik let zaplatí, zvláště pokud máte velkou spotřebu (děti, zalévání, hospodářské zvířectvo, bazén apod.).

Podzemní vodu rozlišujeme podle horninového prostředí, ve kterém se vyskytuje, resp. proudí. Každý „typ“ podzemní vody má své výhody a nevýhody pro jímání.

1.1 Voda průlinová

Průlinová podzemní voda je voda, která pod zemí proudí v průlinách nesoudržných nezpevněných hornin (písčito-štěrkové zeminy), omezeně i v průlinách soudržných nezpevněných hornin (jílovito-hlinité zeminy).

Nesoudržné nezpevněné horniny, zejména štěrkopísky, štěrky, ale i eluvia (zvětralinový plášť krystalických hornin – např. žuly), mají velice vysokou průlinovou propustnost, a pokud mají stálou dotaci vodou, pak zde vyhloubené jímací objekty (studny) mají stálou a velikou vydatnost. Stálou dotací vodou se rozumí například u štěrko-písčitých teras a údolních niv velkých řek (u nás zejména Morava, Labe a místy i Vltava) přímá hydraulická spojitost podzemní vody s povrchovou vodou v řece. Podzemní voda bývá v těchto oblastech obvykle velmi těsně pod povrchem (řádově pouze v několika metrech), proto zde hovoříme o mělké podzemní vodě. Jímací objekty (studny) na jímání této podzemní vody bývají hluboké převážně v rozmezí 5–12 m, pouze výjimečně bývají hlubší.

Soudržné nezpevněné horniny (hlinito-jílovité zeminy, jílovité zeminy, zvětralinové pláště území budovaných metamorfovanými horninami – ruly atp.) mají sice také průlinovou propustnost, ale silně omezenou, což je dáno charakterem hornin. Vydatnosti jímacích objektů (studní) zde bývají nízké až velmi nízké.

| Obr. 1 Jímací území Káraný – mělké kvartérní studny

Výhody území s mělkou podzemní (průlinovou) vodou pro její jímání

▶ Vysoká vydatnost studní.

▶ Malá hloubka studní – tudíž nižší finanční náklady při jejím budování.

▶ Malá pravděpodobnost ovlivnění vydatnosti okolních studní při malém odběru vody.

Nevýhody území s mělkou podzemní (průlinovou) vodou pro její jímání

▶ Horší jakost vody.

▶ Náchylnost vody ke znečištění při jakýchkoli negativních zásazích v okolí studní.

▶ Při špatném provedení vrtaných studní a špatném režimu jímání vody z nich jejich rychlé zanášení drobným horninovým materiálem.

Mělká průlinová podzemní voda je ve velkém využívána pro zásobování některých měst a okresů. Vesměs jde o jímací území vybudovaná v kvartérních štěrko-písčitých sedimentech teras a údolních niv větších povrchových toků, např. jímací území Káraný (voda pro Prahu), jímací území Tři Dvory (voda pro Kolín), jímací území Rohatec a Mikulčice (voda pro Hodonín) atp. Na obrázku 1 jsou mělké vrtané studny v kvartérních (štěrko-písčitých) sedimentech v jímacím území Káraný vybudované v minulém století odkud je Praha zásobována podzemní vodou, a na obrázku 2 je technologie vrtání studní v nesoudržných horninách na „průlinovou“ vodu.

| Obr. 2 Vrtání v nezpevněných horninách

1.2 Voda průlinovo-puklinová

Jak již sám termín napovídá, tato podzemní voda pod povrchem proudí jak v průlinách, tak po puklinách. Tento typ podzemní vody se vyskytuje zejména v křídových porézních pískovcích, tedy v pevných porézních horninách.

Podzemní vodu tohoto typu najdeme prakticky v celém území české křídy (území budované druhohorními sedimenty křídového stáří), zejména v území svrchní křídy v povodí toku Jizery, v severních Čechách, v okolí Dvora Králové nad Labem, ve východních Čechách (např. Polická pánev, Broumovsko atd.), ale i v území permokarbonských hornin (např. Rakovnicko).

Horninové komplexy křídových sedimentů (pískovců) vytvářejí na našem území nejvýznamnější hydrogeologické struktury s velikými zásobami podzemní vody té nejvyšší jakosti. V těchto oblastech jsou také vybudována nejvýznamnější jímací území v České republice pro zásobování obyvatelstva podzemní vodou, např. oblast okolo České Lípy.

V těchto územích se hladina podzemní vody pohybuje řádově až v několika desítkách metrů pod terénem. Dále je v některých z těchto území místy z důvodů přítomnosti nadložních nepropustných sedimentů nad horninami s průlinovo-puklinovou propustností hladina podzemní vody napjatá (tzn., že je „pod tlakem“), a právě zde nacházíme ony známé artéské studny, ze kterých někdy vytéká artéská podzemní voda samovolně pod tlakem na povrch.

Vysoká jakost této podzemní vody je dána zejména tím, že proudí ve velkých hloubkách a velmi pomalu na velké vzdálenosti horninovým prostředím, kdy dochází k jejímu dokonalému vyčištění a zároveň voda získává potřebné minerály člověku prospěšné. V dnešní době, kdy dokážeme určit stáří podzemní vody, bylo stanoveno např. stáří podzemní vody v pískovcích severních Čech až na 6 000 let.

Výhody území s průlinovo-puklinovou vodou pro její jímání

▶ Vysoká vydatnost studní.

▶ Vysoká jakost vody.

▶ Malá, takřka nulová náchylnost podzemní vody k nežádoucí kontaminaci z povrchu.

Nevýhody území s průlinovo-puklinovou vodou pro její jímání

▶ Veliká hloubka studní, tedy značné finanční náklady na jejich provedení.

▶ Vzhledem k tomu, že území s touto podzemní vodou jsou vesměs intenzivně využívána k velkým odběrům pro hromadné zásobování obyvatelstva, bývá vodoprávní řízení při kolaudaci studny a pro schválení odběru podzemní vody pro maloodběratele velmi dlouhé a náročné.

Na obrázku 3 je technologie vrtání studní na „průlinovo-puklinovou vodu“ – rakovnická pánev – zahrada zámku Lány.

| Obr. 3 Vrtání hluboké studny v zahradě zámku Lány

1.3 Voda puklinová

Jestliže podzemní voda průlinová proudí pod zemí výhradně v průlinách, pak podzemní voda puklinová „proudí“ výhradně jen po puklinách zpevněných hornin. Jaké množství podzemní vody obíhá (jak odborně říkáme) po puklinách, závisí na mnoha faktorech. Zejména na intenzitě a velikosti rozpukání pevných hornin, na charakteru puklin, tzn., zda jsou otevřené, uzavřené nebo utěsněné jiným horninovým materiálem atp. Významným faktorem také bývá to, zda je hluboký puklinový kolektor propojen s nadložním mělkým průlinovým kolektorem a má tak zajištěnu dobrou dotaci vodou z mělkého nadložního průlinového kolektoru.

Z výše uvedených důvodů jsou vydatnosti jímacích objektů (studní) vyhloubených v těchto horninách velice rozdílné a pohybují se od tisícin litrů za vteřinu až po jednotky litrů za vteřinu.

Puklinová podzemní voda se nachází ve všech pevných neporézních horninách, zejména v území žulových masivů, např. v okolí Říčan, Sedlčan, Benešova, v Jizerských horách, dále v území metamorfovaných hornin (území budovaná rulami, svory atp.), např. v Krušnohoří, ale i v území české křídy, která jsou budována slínovci, jílovci atp. Horniny v těchto územích tvoří již zmiňovaný nepropustný nadložní strop horninám s průlinovo-puklinovou propustností.

Ze zkušeností je známo, že nejlepší podmínky pro oběh podzemní vody po puklinách jsou v žulových oblastech, kde pukliny bývají otevřené a nejsou druhotně utěsněny zvětralinovým materiálem, jelikož ten zde má ryze písčitý charakter. Horší podmínky jsou v území slínovců a podobných křídových sedimentů, i když i zde nacházíme studny se značnou vydatností. Nejméně příznivé podmínky jsou v územích budovaných metamorfovanými horninami (ruly, svory atp.). Ty totiž mívají pukliny sepnuté a navíc druhotně utěsněné zvětralinovým materiálem, který má převážně jílovitý charakter.

Výhody území s puklinovou vodou pro její jímání

▶ Relativně nízké náklady na vybudování studny.

▶ Dobrá jakost vody v území krystalických hornin.

Nevýhody území s puklinovou vodou pro jímání

▶ Značně rozdílná vydatnost jednotlivých jímacích objektů (studní).

▶ Množství podzemní vody je téměř výhradně vázáno na dotaci z atmosférických srážek.

▶ Náchylnost vody ke znečištění při jakýchkoli negativních zásazích v okolí studní.

▶ V území budovaných pevnými neporézními sedimenty křídy (slínovce atp.) přirozená špatná jakost vody (někdy až nepoužitelná a neupravitelná pro pitné účely).

Na obrázcích 4 až 6 je technologie vrtání studní v tvrdých horninách na „puklinovou vodu“.

| Obr. 4 Vrtání v pevných horninách

| Obr. 5 Rotačně-příklepové vrtání v pevných horninách

| Obr. 6 Jádrové vrtání v pevných horninách

1.4 Prameny

Prameny asi zná každý. Jde o přirozené vývěry podzemní vody a najdeme je takřka všude. Vydatnosti pramenů jsou značně rozdílné (podle jejich typu) a sezónně rozkolísané podle ročních období (všeobecně maxima na jaře a minima na podzim). Rovněž teplota a jakost vody se u některých pramenů výrazně mění v závislosti na ročním období.

Přesto jsou na území naší republiky známé prameny se stálou vydatností, teplotou a velmi dobrou jakostí vody.

Výhody jímání pramenů

▶ Předem známe místo, kde vodu jímat.

▶ Vybudování jímání pramenů bývá většinou jednoduché a laciné.

Nevýhody jímání pramenů

▶ Omezené možnosti jímání pramenů s ohledem na vodní zákon.

▶ Sezónně rozkolísaná vydatnost pramenů.

▶ Nestálá jakost vody.

V pojednání o podzemní vodě je také třeba podat alespoň stručné informace o vodě krasových (vápencových) oblastí, přestože tyto podzemní vody prakticky nelze využívat pro individuální zásobování. U nás se oblasti s krasovou vodou vyskytují jen na Moravě (Moravský kras, Mladečský kras aj.), v Čechách pak existuje několik vápencových ostrůvků v Barrandienu ve středních Čechách. Při případném praktickém využití těchto podzemních vod pro zásobení je nutné počítat s těmito nepříznivými skutečnostmi:

a) značné kolísání vydatnosti;

b) kalení vody po deštích a při tání sněhu;

c) možnost snadného znečištění z povrchu území;

d) velké kolísání teploty a někdy i celkové jakosti vody.

Na závěr pojednání o podzemní vodě a jejích typech dle výskytu je ještě nutné zmínit se o způsobu doplňování zásob podzemní vody. Doplňování zásob podzemní vody se děje výhradně infiltrací atmosférických srážek do horninového prostředí. Pomineme-li mělkou průlinovou podzemní vodu podél povrchových toků, kde je dotace podzemní vody přímou břehovou, resp. dnovou infiltrací vody z povrchového toku do horninového prostředí (jejíž velikost však závisí na stavu hladiny povrchového toku, a ten je rovněž závislý na dotaci z atmosférických srážek), u ostatních typů podzemní vody (průlinovo-puklinové a puklinové) velikost zásob podzemní vody v daném území (v dané hydrogeologické struktuře), kromě závislosti na geologické stavbě území, závisí na velikosti infiltrační plochy, resp. infiltračního území, kde jsou atmosférické srážky infiltrovány do prostředí horninového. Čím větší je rozloha tohoto území, tím větší se v území vytvářejí zásoby podzemní vody.

V souvislosti s dotací zásob podzemní vody z atmosférických srážek v současné době existuje jedna nepříliš dobrá skutečnost. V posledních cca 10 letech dochází na některých územích České republiky k poklesu hladiny podzemní vody, a tím k jejímu lokálnímu nedostatku, zejména pro individuální zásobení, a to hlavně u jímacích objektů vybudovaných na jímání mělké průlinové podzemní vody tam, kde nedochází k dotaci mělkého průlinového kolektoru vodou z povrchových toků. Všeobecně je tento fakt zdůvodňován nedostatkem atmosférických srážek v posledních letech, což však vůbec není pravda. Průměrný úhrn srážek za posledních 10 let (2002–2011) pro celou Českou republiku činil 105 % dlouhodobého srážkového normálu za období 1961–1990 (zdroj ČHMÚ). V tabulce 1 je uvedeno srovnání úhrnů průměrných měsíčních srážek za období 2002–2011 s dlouhodobým normálem 1961–1990.

Tab. 1 Srovnání průměrných měsíčních srážek 2002–2011 s dlouhodobým normálem 1961–1990 za celou Českou republiku

Měsíc

I

II

III

IV

V

VI

VII

VIII

IX

X

XI

XII

rok

Úhrn srážek 2002–2011 (mm)

49

41

46

38

78

78

95

92

54

50

48

48

710

Srážkový normál 1961–1990 (mm)

42

38

40

47

74

84

79

78

52

42

49

48

674

Srovnání v % (100%=1961–1990

117

108

115

81

105

93

120

118

103

119

98

100

105

Pokud se podíváme na uvedenou tabulku podrobněji, zjistíme jeden fakt. Zatímco u dlouhodobého srážkového normálu (a bylo tomu tak i u dlouhodobých srážkových normálů za roky 1950–1981 atp.) srážková maxima připadala na měsíce červen a červenec (12,3 % v červnu a 11,9 % v červenci), v posledních letech se srážková maxima přesouvají na měsíce červenec a srpen (13,6 % červenci a 13,0 % v srpnu), tzn., že nejvíce srážek spadne v nejteplejších měsících, kdy je také nejvyšší evapotranspirace (úhrnný výpar). K tomu ještě přistupuje skutečnost, že v posledních letech největší objemy atmosférických srážek v létě spadnou ve formě přívalových dešťů, které v podstatě volně odtečou po povrchu, aniž by se srážková voda mohla dostatečně vsáknout do horninového prostředí. Tyto skutečnosti jsou pak příčinou lokálního poklesu hladiny podzemní vody v některých územích.

Na obrázku 7 je znázorněno procentuální rozdělení ročních srážkových úhrnů v České republice podle jednotlivých měsíců.

| Obr. 7 Podíl srážkových úhrnů v procentech za jednotlivé měsíce v roce

Table of Contents

Úvod

1. Co je podzemní voda

1.1 Voda průlinová

1.2 Voda průlinovo-puklinová

1.3 Voda puklinová

1.4 Prameny

2. Způsoby jímání podzemní vody

3. Jakost podzemní vody

3.1 Pitná voda není H2O

4. Budujeme studnu

4.1 Kolik vody budeme potřebovat

4.10 Jak vodu jímat pro své potřeby

5. Ochrana podzemní vody

6. Legislativa

6.1 Projekty studní

6.3 Vodoprávní úřad jako speciální stavební úřad