Daniel Glattauer

Siedma vlna

TATRAN

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

:: knihy pre hodnotnejší život

Copyright © Deuticke im Paul Zsolnay Verlag, Wien 2009

Translation © Eva Melichárková 2011

Slovak edition © Vydavateľstvo TATRAN 2011

ISBN 978-80-222-0603-7

PRVÁ KAPITOLA

O tri týždne

Predmet: Ahoj

Ahoj.

O dve sekundy

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O pol roka

Bez predmetu

Ahoj!

O desať sekúnd

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O 30 sekúnd

RE:

Tak ty neprestaneš?

O desať sekúnd

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O tri dni

Predmet: Otázka

Dobrý večer, pán správca servera, ako sa darí? Chladný marec, všakže? No myslím, že po takej miernej zime sa nemôžeme sťažovať. Aha, áno, rada by som vám položila jednu otázku. Máme istého spoločného známeho, volá sa Leo Leike. Bohužiaľ, jeho aktuálnu mailovú adresu sa mi podarilo niekam zašantročiť. Boli by ste taký milý a mohli by ste mi… Ďakujem.

S radostným pocitom virtuálnej spolupatričnosti, Emmi Rothnerová

O desať sekúnd

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O 30 sekúnd

RE:

Smiem jednu nesmelú kritickú poznámku? Máte trochu obmedzený repertoár. Príjemnú nočnú službu, Emmi Rothnerová

O desať sekúnd

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O štyri dni

Predmet: Len tri otázky

Pán správca servera, otvorene priznávam, som v ťažkej situácii: potrebujem súčasnú adresu pána „užívateľa“ Lea Leikeho, naozaj ju potrebujem! Musím mu IHNEĎ položiť tri otázky: l. Či ešte žije? 2. Či ešte žije v Bostone? 3. Či žije v novom mailovom vzťahu? Ak je odpoveď na 1. kladná, tak 2. by som mu odpustila, ale 3. nikdy. V tomto polroku smie urobiť pätnásť pokusov o nový začiatok s Marlene, smie ju denne pozývať, aby priletela do Bostonu. Smie každú noc preflámovať na plyšových laviciach v lacných bostonských baroch a každé ráno sa prebudiť na betónovo tvrdom poprsí počestnej plavovlasej bostonskej vizážistky à la Barbie. Smie sa trikrát oženiť a zakaždým sa stať otcom trojvaječných trojičiek. Iba jedno nesmie: NESMIE SA PÍSOMNE ZAMILOVAŤ DO ĎALŠEJ ŽENY, KTORÚ NIKDY NEVIDEL. To nie, prosím! To je a musí zostať jedinečné! Potrebujem túto istotu, aby som noci prekonala aspoň čiastočne bez ujmy. Tu u nás vytrvalo duje severák.

Milý správca servera, viem si predstaviť, čo mi asi odpoviete. Napriek tomu vás vyzývam, preskočte svoj tieň a odovzdajte môj odkaz Leovi Leikemu, určite ste s ním v kontakte. A povedzte mu, že sa občas pokojne môže ohlásiť. Urobte to pre mňa! Uvidíte, že sa vám hneď uľaví. Tak, a teraz môžete zase odrecitovať svoje zaklínadlo. S priateľským pozdravom, Emmi Rothnerová

O dve sekundy

AW:

POZOR. TÁTO E-MAILOVÁ ADRESA JE ZRUŠENÁ. NOVÉ E-MAILY V DORUČENEJ POŠTE BUDÚ AUTOMATICKY VYMAZANÉ. S PRÍPADNÝMI OTÁZKAMI SA OBRÁŤTE NA SPRÁVCU SERVERA.

O tri a pol mesiaca

Predmet: Prosím postúpiť

Ahoj, Leo, máš v byte č. 15 nejakých podnájomníkov? Ak si v Bostone, varujem ťa – nečuduj sa účtu za elektrinu. Celú noc nechávajú rozsvietené. Pekný deň, pekný život. Emmi

O dve minúty

Bez predmetu

Haló?

O minútu

Bez predmetu

Uhúúúúúú, pán správca servera, kde ste?

O minútu

Bez predmetu

Mám si robiť starosti alebo smiem dúfať?

O jedenásť hodín

Predmet: Späť z Bostonu

Milá Emmi, tvoje senzory sú ohromujúce. Vrátil som sa sotva pred týždňom. Takže pokiaľ ide o elektrinu, míňam ju sám. Emmi, želám ti… ach, čo ti mám vlastne želať po takom dlhom čase? Všetko asi vyznie dosť banálne. Najlepšie bude, i keď s päťmesačným predstihom: Veselé Vianoce a šťastný nový rok. Dúfam, že sa ti darí aspoň dvakrát tak dobre ako mne. Adieu, Leo

Nasledujúci deň

Predmet: Som bezradná

Čo to bolo? Bolo to niečo? A ak to niečo bolo, nech to bolo hocičo, je to zase tu? Nemôžem tomu uveriť. E.

O tri dni

Predmet: Nechápem

Leo, Leo, čo sa s tebou stalo? Ako ťa zmenil Boston? E.

Nasledujúci deň

Predmet: Sumarizujem

Milý Leo, pocit, ktorý z teba mám už päť dní, je horší ako hociktorý z predchádzajúcich, a to som už z teba mala naozaj zlé pocity; až vďaka tebe som zistila, aké strašne zlé dokážu byť zlé pocity. (Pekné vlastne tiež.) Ale tento som ešte nepoznala: odrazu som ti na ťarchu. Vrátil si sa z Bostonu, aktivoval si svoj Outlook, vychutnávaš si predstavu opätovného elektronického podmanenia rodnej zeme. Už prichádzajú prvé vzrušujúce maily roztržitých abonentiek časopisov. Materiál pre nové duchovné dobrodružstvá s anonymnými ženami, možno sa medzi nimi nájde aj jedna slobodná. A zrazu – á, tu píše istá Emmi Rothnerová. Meno sa ti vidí akési známe. Nie je to tá, ktorú si vďaka zručnosti vytrénovaného potkaniara už takmer vlákal do postele, tá, čo sa ti už-už chcela vrhnúť do náručia? No v poslednom záblesku triezveho úsudku sa ti osudovo vzdialila, v ošiali ste sa o vlások minuli. Dnes, po takmer desiatich mesiacoch, si na sklamanie i na tú ženu sotva spomínaš. Zrazu sa hlási, nečakane sa objavila v tvojej mailovej schránke. Uprostred leta jej želáš – veľmi komické, Leo, ako za starých dobrých čias, keď si bol v najlepšej forme – veselé Vianoce a šťastný nový rok. A čau! Mala šancu. Teraz sa sem tlačia nové. Táto vyrušuje, ide ti na nervy. Jednoducho ju treba ignorovať, Leo, no nie? Veď ona prestane. Už končí. Skončí, sľubujem!

P.S.: Dúfaš, že sa mám „aspoň dvakrát tak dobre“ ako ty? Neviem síce, ako dobre sa máš ty, Leo, no namiesto toho, aby som sa mala aspoň dvakrát tak dobre, mám sa aspoň desaťkrát tak zle. Ale to ťa už nemusí trápiť. Emmi

P.P.S.: Ďakujem, že si ma ešte raz vypočul. Teraz mi môžeš zase poslať svojho milého správcu servera. S tým sa aspoň môžem nerušene baviť o počasí.

O hodinu

AW:

Nemal som odpisovať, milá Emmi. Teraz som ťa (už zase) ranil, a to som nechcel. TY MI NIKDY NIE SI NA ŤARCHU. A vieš to. To by som musel byť aj sám sebe na ťarchu, lebo si mojou súčasťou. Všade si ťa nesiem so sebou, krížom cez všetky kontinenty a emocionálne zóny, ako ideálnu predstavu, ako ilúziu dokonalosti, ako najvyššie zhmotnenie lásky. Tak si bola so mnou takmer desať mesiacov v Bostone, tak si sa so mnou opäť vrátila domov.

Lenže môj fyzický život sa za ten čas posunul ďalej, musel sa posunúť. Pokúšam sa niečo budovať, Emmi. V Bostone som sa s niekým zoznámil. Zatiaľ je privčas hovoriť… vieš, o čom. No chceme to spolu skúsiť. Ak sa jej podarí nájsť si tu miesto, možno sa sem presťahuje.

V tej hororovej noci, keď naše „prvé a posledné stretnutie“ žalostne stroskotalo na tom, že k nemu vôbec nedošlo, som brutálnym spôsobom ukončil náš virtuálny vzťah. Ty si – aj keď si to do poslednej chvíle nechcela pripustiť – dospela k rozhodnutiu a ja som ti ho pomohol uskutočniť. Neviem, ako dnes vychádzaš s Bernhardom a s rodinou. Ani to nechcem vedieť, lebo to s nami dvoma nesúvisí. Musel som sa odmlčať, potreboval som túto dlhú prestávku. (Možno som ju vôbec nemal ukončiť.) Bola nevyhnutná, aby sme uchránili náš jedinečný zážitok, aby sme si na celý život uchovali naše vrúcne, dôverné, intímne NEstretnutie.

Vystupňovali sme to na maximum. Ďalej to už nešlo. Pokračovanie nie je možné, ani o trištvrte roka neskôr, to vôbec nie. Bol by som rád, keby si to aj ty tak videla, Emmi! Vážme si to, čo bolo. A nechajme to tak, ináč to zničíme. Tvoj Leo

O desať minút

RE:

Leo, to bol brilantný výkon, delikatesa, za krátky čas si sa opäť dostal do vrcholnej formy! „Emmi, si síce ilúzia dokonalosti, ale už s Tebou nechcem nič mať.“ Chápem. Chápem. Chápem. Zajtra viac. Ľutujem, ale nemôžem Ťa toho ušetriť. Dobrú noc, tvoja I.D.

Nasledujúci deň

Predmet: Dôstojný koniec

Okej, vážim si, čo bolo. A nechávam to tak. Nebudem to ničiť. Rešpektujem tvoj názor, milý ex-e-mailový priateľ Leo „ďalej to už nešlo“ Leike. Uspokojím sa s tým, že si chceš na mňa a na „našu záležitosť“ uchovať pekné spomienky. Na „ilúziu dokonalosti“ sa síce cítim dosť nedokonalá a navyše bez ilúzií, ale ešte vždy som pre teba „najvyššie zhmotnenie lásky“, i keď očividne z inej planéty. Lebo so Cindy z Bostonu – istotne sa volá Cindy, priam ju vidím, ako ti šepká do ucha „I’m Cindy“, chichi, „but you can tell me Cinderella“, chichi, chichi – teda so Cindy určite nájdete možno nie najvyššie, ale zato hmatateľné zhmotnenie lásky. Dá sa nájsť, a predovšetkým sa s ním dá žiť. Mňa ako ideálnu predstavu vláčiš všade so sebou – samozrejme, treba zachovať rovnováhu tela a ducha, úplne chápem, že musíš dávať pozor, aby som nebola pre teba priťažká, veď ideálna predstava by sa mohla aj rozpadnúť. Okej, Leo, uľahčím „nám“ to, uľahčím ti to, skončím, vycúvam z tvojho života. Nebudem ti už (onedlho) písať maily. Sľubujem.

Smie mať tvoja „ideálna predstava“ ešte jedno jediné želanie, úplne, úplne, celkom najposlednejšie? Chcem ti LEN JEDNU HODINU, jedinú hodinu hľadieť do tváre. Lepší konzervačný prostriedok na to, čo sme spolu zažili, nenájdeš, ver mi. Lebo jediný rozumný koniec vrúcneho NEstretnutia je stretnutie. Nič od teba nežiadam, nič od teba nečakám. Len ťa musím aspoň jediný raz vidieť, hovoriť s tebou, privoňať k tebe. Musím aspoň jediný raz vidieť, ako sa tvoje pery formujú do slova „Emmi“. Kým definitívne spadne opona, musím aspoň jediný raz vidieť, ako predo mnou klopíš mihalnice.

Máš pravdu, Leo, pre nás nejestvuje rozumné pokračovanie. Zato existuje dôstojný koniec. Prosím ťa o to, už iba o to jediné! Tvoja ilúzia dokonalosti

O tri hodiny

AW:

Pamela.

O minútu

RE:

???

O 30 sekúnd

AW:

Nevolá sa Cindy, ale Pamela. Áno, viem, neznie to bohvieako. Vždy je nebezpečné, keď si otcovia presadia svoje pri výbere krstného mena pre dcéru. Ale vyzerá úplne ináč, naozaj. Dobrú noc, Emmi. Leo

O 40 sekúnd

RE:

Práve pre toto ťa mám tak veľmi rada! Prepáč mi tie údery pod pás, prosím ťa. Cítim sa taká slabá, veľmi, veľmi, veľmi slabá. Dobrú noc. Emmi

DRUHÁ KAPITOLA

Nasledujúci deň

Predmet: Tak dobre

Stretnime sa. Leo

O tri minúty

RE:

Jeden muž, tri slová! Vynikajúci nápad, Leo! Kde?

O hodinu

AW:

Niekde v kaviarni.

O minútu

RE:

S desiatimi únikovými cestami a piatimi núdzovými východmi.

O päť minút

AW:

Navrhujem veľtržnú kaviareň Huber. Nikdy a nikde sme si neboli tak blízko ako tam. (Myslím – priestorovo.)

O 40 sekúnd

RE:

Zase vyšleš svoju peknú sestru, aby ma oťukla?

O 50 sekúnd

AW:

Nie, tentoraz prídem sám, verejne a priamo k tebe.

O tri minúty

RE:

Leo, tvoje – pre teba úplne netypické – odhodlanie ma irituje. Čo tak odrazu? Prečo sa chceš so mnou stretnúť?

O 40 sekúnd

AW:

Lebo to chceš.

O 30 sekúnd

RE:

A pretože to chceš mať za sebou.

O dve minúty

AW:

Lebo chcem, aby si si už nemusela myslieť, že to chcem mať za sebou.

O 30 sekúnd

RE:

Leo, neuhýbaj. Chceš to mať za sebou!

O minútu

AW:

Obidvaja to chceme mať za sebou. A chceme, aby to dobre dopadlo. Ide predsa o „dôstojný koniec“. Tvoje slová, milá Emmi.

O 50 sekúnd

RE:

Ale ja nechcem, aby si sa so mnou stretol len preto, aby si to mal za sebou. Nie som tvoja zubárka!

O jeden a pol minúty

AW:

Aj keď občas presne zasiahneš nerv? EMMI, PROSÍM! Už zase to naťahujeme. Bolo to tvoje výslovné želanie, a oprávnené! Sľúbila si nám, že naše „naše“ nezničíme. Spolieham sa na teba, na tvoje „naše“ aj na moje „naše“, aj na naše spoločné „naše“. Nad kávou si budeme hodinu hľadieť do tváre! Kedy máš čas? V sobotu? V nedeľu? Napoludnie? Popoludní?

O tri hodiny

Bez predmetu

Dnes mi už neodpovieš, Emmi? Ak nie, dobrú noc! (Ak áno, dobrú noc!)

O minútu

RE:

Leo, čo cítiš, keď mi píšeš? Mám totiž pocit, že už necítiš nič. A pri tom pocite sa vôbec necítim dobre.

O dve minúty

AW:

Emmi, vo svojom vnútri mám obrovské truhlice plné citov k tebe. Ale mám k nim aj kľúč.

O 40 sekúnd

RE:

Nie je ten kľúč náhodou z Bostonu a nevolá sa Pamela?

O 50 sekúnd

AW:

Nie, ten kľúč je medzinárodný a volá sa rozum.

O 30 sekúnd

RE:

Lenže ten funguje len jedným smerom. Iba zatvára. A city sa v truhliciach udusia.

O 40 sekúnd

AW:

Môj rozum dáva pozor, aby moje city mali vždy dostatok vzduchu.

O 30 sekúnd

RE:

Lenže nesmú von. Nikdy nie sú slobodné. Teda, poviem ti, Leo, ty máš vlastne prísne vymedzenú citovú domácnosť! Mal by si na tom popracovať. No, dnes sa lúčim (radí mi to rozum) a vystavím sa účinku slov, ktoré si utrúsil alebo neutrúsil o našom nadchádzajúcom stretnutí. Dobrú noc!

O 20 sekúnd

AW:

Spi dobre, Emmi!

Nasledujúci deň

Predmet: Cieľová rovinka

Ahoj, Leo, tak to dokončime: ja môžem v sobotu o 14.00. Mám ti povedať, ako vyzerám, aby si ma nemusel dlho hľadať? Alebo chceš, aby som ťa našla ja, ako znudene sedíš niekde uprostred davu, listuješ v novinách a čakáš, kým ťa oslovím? Asi takto: „Prepáčte, táto stolička je voľná? Och, nie ste náhodou pán Leike so zamknutou truhlicou citov? Tak ja som tá Emmi Rothnerová, teší ma, že vás nakoniec predsa len spoznám, či vlastne, že vás spoznávam. A…“ zaškúlim na noviny, „čo nového vo svete?“

O dve hodiny

Predmet: Sorry

Leo, prosím ťa, prepáč mi môj predchádzajúci mail! Bol taký, taký, taký… no, určite nie veľmi milý. Vlastne by som si za to zaslúžila správcu servera.

O desať minút

AW:

Akého správcu servera?

O 50 sekúnd

RE:

Ach, zabudni. To je obľúbený vtip medzi mnou a mnou. Vyhovuje ti sobota, 14.00?

O minútu

AW:

Dobre, v sobotu o 14.00. Príjemnú stredu, milá Emmi!

O 40 sekúnd

RE:

Čo asi znamená: „Túto stredu už nerátaj s mailom od Lea, milá Emmi.“

O sedem hodín

Bez predmetu

Aspoňže držíš slovo!

O tri hodiny

Predmet: Len tak

Leo, ešte sa u teba svieti? (Nemusíš odpovedať. Iba som si kládla otázku. A keď kladiem otázku sebe, tak sa to môžem rovno opýtať aj teba, nie?)

O tri minúty

AW:

Aby si si neodpovedala nesprávne, Emmi – áno, u mňa sa ešte svieti. Dobrú noc!

O minútu

RE:

Čo robíš? Dobrú noc.

O 50 sekúnd

AW:

Píšem. Dobrú noc.

O 40 sekúnd

RE:

Komu píšeš? Pamele? Dobrú noc.

O 30 sekúnd

AW:

Tebe! Dobrú noc.

O 40 sekúnd

RE:

Mne? A čo mi píšeš? Dobrú noc.

O 20 sekúnd

AW:

Dobrú noc.

O 20 sekúnd

AW:

Aha, no jasné. Dobrú noc.

Nasledujúci deň

Predmet: Ešte dva dni

Milý Leo, posledný raz ti posielam mail skôr, ako dostanem nejaký od teba. Píšem ti ho len preto, aby som ti to oznámila. Ak mi už neodpovieš, uvidíme sa pozajtra o 14. hodine vo veľtržnej kaviarni. Určite nebudem v očakávaní rozlúčky túžobne blúdiť po kaviarni a hľadať ťa zúfalým pohľadom. Budem sedieť niekde v ústraní pri malom stolíku a čakať na muža, ktorý dva roky so mnou písomne budoval a zase búral citový vzťah, potom sa vybral do Bostonu a Emmine city pevne zamkol do vlastnoručne zhotovenej truhlice. Budem čakať, kým tento muž nájde cestu ku mne a prisadne si, aby sme naše dobrodružstvo ducha konečne dôstojne uzavreli. Máš na výber tri varianty. Keby si sa náhodou nepamätal, ako ma opísala tvoja sestra, rada ti trochu pomôžem. (Náááááááhodou mám ešte tvoj mail z toho dňa.) Emmi číslo jeden: nízka, krátke tmavé vlasy (tie však mohli za jeden a pol roka podrásť), chlapčenský typ, „ľahká neistota, ktorú zakrýva primeranou aroganciou“, hrdá hlava, jemné črty tváre, rýchla motorika, temperamentná, vždy v pohybe. Emmi číslo dva: vysoká plavovláska, plné prsia, ženská, pomalé pohyby. Emmi číslo tri: stredná postava, bruneta, zdržanlivá, plachá, melancholická. No, myslím, že by si ma mal spoznať. Odpíš mi, môj milý, a v každom prípade pokojne preži tieto dva dni. A dávaj si pozor na kľúč! Emmi

O desať minút

AW:

Milá Emmi, určite ťa spoznám, uľahčila si mi to, možno viac, ako si chcela. S konečnou platnosťou si mi prezradila, že si Emmi číslo jeden, čo som tak či tak predpokladal. Chceš vedieť ako?

O minútu

RE:

Samozrejme, Leo! Milujem toho vzrušujúceho psychológa – amatéra v tebe! Zakaždým ti to znovu rozprúdi krv, preberie ťa to k životu a dokonca aj pri absolútnom výpadku citov prinúti napísať mail.

O 15 minút

AW:

Milá Emmi jednotka, nááááááááhodou mám aj ja ešte odložené naše maily z obdobia, keď sme sa navzájom diaľkovo diagnostikovali: pri Emmi číslo dva si vynechala niektoré atribúty mojej sestry – veľmi suverénna, sebavedomá, cool, mužov pozoruje s dokonalou maskou ľahostajnosti – aj iné prednosti: dlhé štíhle nohy a pekná tvár. Zdôraznila si jej pomalé pohyby a veľké prsia (odkedy sa poznáme, vždy ťa odpudzovali). Hneď vidieť, že ju nemáš veľmi v láske. Takže to nie si ty. Podobne aj pri Emmi číslo tri. Nezaujíma ťa. Ako podstatnú črtu, ktorá je však tebe úplne cudzia, zdôrazňuješ iba jej zdržanlivosť. Ani slovko o exotickej farbe jej pleti, o mandľových očiach a zastretom pohľade, o ničom, čo by mohlo vyvolať záujem. Iba pri Emmi číslo jeden nešetríš postrehmi, milá Emmi jednotka. Pokladáš za dôležité upozorniť, že jej krátke tmavé vlasy mohli podrásť, spomenieš ľahkú neistotu, ktorú zakrýva primeranou aroganciou, jej hrdú hlavu a temperament. Nezabúdaš na charakteristiku „vždy v pohybe“, ale „hektická“ a „nervózna“ vynecháš. Tieto svoje vlastnosti asi nemáš veľmi rada. Takže, milá Emmi jednotka, teším sa na stretnutie s tebou, tmavovlasou, s hrdou hlavou a rýchlou mysľou, v sobotu popoludní pri kaviarenskom stolíku. Onedlho dovidenia, Leo

O desať minút

RE:

Keby som bola vedela, ako euforicky reaguješ (píšeš), keď si myslíš, že si niečomu prišiel na koreň, pokúsila by som sa byť jasnejšia, môj milý. Napriek všetkému ťa varujem – radšej rátaj s každou Emmi. Ktovie, čo všetko sa za ten čas udialo, ako silne či zanedbateľne sa to zapísalo do mojej duše, kde sa slová smú rýmovať samy so sebou. Mimochodom, keď je reč o objeme ženského poprsia, z nás dvoch si to bol ty, koho odpudzovali objemné rozmery ženskej hrude, kamarát. Stačí zmienka o prsiach a v tebe očividne prepukne oidipovský komplex. Ináč si neviem vysvetliť, prečo sa o tie „veľké prsia“ večne obtieraš, ak to smiem formulovať takto metaforicky. Onedlho dovidenia, Emmi

O päť minút

AW:

Rád to s tebou preberiem pri kaviarenskom stolíku. Zdá sa, že tému „poprsie, áno – nie, veľké – malé“ nemôžeme vynechať, moja milá… kamarátka… moja milá kamarátka.

O desať minút

RE:

Prosila by som, aby sme sa pri našom stretnutí vyhli týmto témam:

1. prsia a iné časti tela (Nerada by som hovorila o zovňajšku, tak či tak sa budeme vidieť.),

2. Pam (a ako si predstavuje budúcnosť po boku Lea truhlice s citmi Leikeho v „starej Európe“),

3. všetky súkromné záležitosti Lea Leikeho, ktoré sa netýkajú Emmi,

4. ako aj všetky súkromné a Leovi vzdialené záležitosti Emmi Rothnerovej.

Prosím, prosím, prosím – nech počas tej hodiny nejestvuje nič iné a nikto iný, iba my dvaja. Podarí sa nám to?

O osem minút

AW:

A o čom sa vlastne budeme zhovárať? Veľa možností si nám nenechala.

O 15 minút

RE:

Leo, myslím, že sa ťa zase chytá strach – tvoj chronický strach, aby si sa nedotkol Emmi, sa zase prebudil z driemot. Celkom rád by si sa tematicky pridŕžal „veľkých pŕs“, však? O čom budeme hovoriť? Veď je to jedno! Môžeme sa rozprávať o zážitkoch z detstva. Nebudem si všímať formu a obsah tvojich slov, iba spôsob, ako ich vyslovuješ. Leo, chcem VIDIEŤ, ako rozprávaš, chcem VIDIEŤ, ako ma počúvaš. Chcem VIDIEŤ, ako dýchaš. Po takom dlhom čase blízkej, dôvernej, sľubnej, pribrzdenej, nepretržitej, prerušenej, naplnenej i nenaplnenej virtuality ťa chcem napokon, áno, konečne jednu jedinkú hodinu naozaj VIDIEŤ. Nič iné.

O sedem minút

AW:

Dúfam, že nebudeš sklamaná. Lebo bohvieako vzrušujúco NEVYZERÁM, ani keď rozprávam, ani keď počúvam, a už vôbec nie, keď dýcham. (Som prechladnutý.) Ale chcela si to, želala si si toto stretnutie.

O tri hodiny

Predmet: ??

Povedala som (zase) niečo, čo som nemala? Pekný zvyšok večera.

Nasledujúci deň

Predmet: Strach

Dobré ráno, Emmi. Áno, mám strach. Bojím sa, že keď ma uvidíš, to, čo som pre teba znamenal (a možno čiastočne ešte znamenám), odrazu pominie. Myslím si totiž, že vety na monitore sú krajšie ako pohľad na mňa, keď ich vyslovujem. Možno budeš šokovaná, na koho si dva roky plytvala myšlienkami a citmi, a ešte akými. To som mal na mysli, keď som ti včera napísal: „Ale chcela si to, želala si si toto stretnutie.“ Dúfam, že teraz mi rozumieš. Ak mi už neodpovieš, tak zajtra. Leo

O päť hodín

RE:

Áno, teraz ti rozumiem, vyjadril si sa naozaj jasne. Tebe šlo pri našom „my“ zakaždým a dodnes výlučne iba o to, čo znamenáš TY pre MŇA. Podľa toho meriaš aj to, čo znamenám JA pre TEBA. Čiže ak pre mňa znamenáš veľa, aj ja znamenám niečo pre teba. Ak pre mňa znamenáš málo, ja neznamenám pre teba nič. Iste, na toto ma fyzicky nepotrebuješ, nemusíš sa so mnou osobne stretnúť, a aj preto nie si mimoriadne nadšený, keď si teraz predsa len nútený urobiť to. Lebo kto a čo skutočne SOM, pre teba nebolo a nie je dôležité. Pokiaľ ide o tvoj strach, Leo, môžem ťa upokojiť: Tvoj význam pre mňa je na najlepšej ceste, aby sa už pred stretnutím rozplynul (aj keď je to veľmi kostrbatá veta). Takže, kamarát, môžeš vyzerať, ako chceš.

O desať minút

AW:

Nebude lepšie, kamarátka, keď sa na to stretnutie vykašleme?

O 20 sekúnd

RE:

Jasné, kašlať na to. Najlepšie bude, keď čo najskôr aktivuješ hlásenie o neprítomnosti, kamarát.

O desať minút

AW:

Moja chyba. Po návrate z Bostonu som ti vôbec nemal odpovedať.

O minútu

RE:

Moja chyba. Nemala som ti napísať, že na poslednom poschodí v byte číslo 15 svieti o tretej ráno svetlo. Čo ma po tvojom svetle?! Ozaj, aby si veľmi nepreceňoval svoj význam – vtedy som iba náhodou išla okolo taxíkom.

O dve minúty

AW:

O moje svetlo sa síce naozaj nemusíš starať, ale je od teba veľmi milé, že si mi chcela ušetriť náklady na elektrinu. Mimochodom, aj keď sa to zdá v našej situácii bezvýznamné: z taxíka nevidieť, či sa na poslednom poschodí v byte číslo 15 svieti, alebo nie.

O minútu

RE:

Tak to bol asi poschodový autobus alebo lietadlo. Z dnešného pohľadu je to aj tak úplne jedno. Dobrú!

O sedem hodín

AW:

Ak si náhodou práve neletela okolo a nevidela to – na poslednom poschodí v byte číslo 15 sa dnes v noci zase svieti. Neviem zaspať.

O desať minút

Predmet: Dôležité

Dovoľ mi, Emmi, aby som to uviedol na pravú mieru.

1. To, čo pre mňa znamenáš, znamená pre mňa aspoň toľko ako to, čo znamenám ja pre teba.

2. Práve preto, že pre mňa toľko znamenáš, veľa pre mňa znamená, že možno aj ja pre teba veľa znamenám.

3. Keby si pre mňa toľko neznamenala, bolo by mi fuk, koľko pre teba znamenám.

4. Keďže mi to ale vôbec nie je jedno, znamená to, že pre mňa znamenáš tak veľa, že mi nemôže byť jedno, koľko pre teba znamenám ja.

5. Keby si vedela, ako veľa pre mňa znamenáš, dokázala by si pochopiť, prečo nechcem prísť o to, že pre teba niečo znamenám.

6. Záver číslo jeden: Je jasné, že si nevedela, ako veľa pre mňa znamenáš.

7. Záver číslo dva: Možno to teraz vieš.

8. Som unavený. Dobrú noc.

O štyri hodiny

RE:

Dobré ráno, Leo. To mi ešte nikdy nikto nepovedal. A nemyslím, že by to vôbec niekto niekedy niekomu už povedal. Nielen preto, že také niečo by nikto nesformuloval po druhý raz (tak dôkladne). Ale i preto, že sotva by bol schopný myslieť tak hlboko emocionálne. Veľmi, veľmi ti za to ďakujem. Netušíš, čo to pre mňa znamená!!! Dnes o 14.00 vo veľtržnej kaviarni?

O hodinu

AW:

Dnes o 14.00 vo veľtržnej kaviarni.

O minútu

RE:

Tak teda o štyri hodiny a dvadsaťšesť minút.

O minútu

AW:

Dvadsaťpäť.

O minútu

RE:

Dvadsaťštyri.

O 40 sekúnd

AW:

A tentoraz naozaj prídeš!

O 50 sekúnd

RE:

Celkom iste! A ty?

O dve minúty

AW:

Áno, samozrejme. Nepripravím nás predsa o náš „dôstojný koniec“.

O 20 minút

RE:

To bol tvoj posledný mail pred stretnutím?

O 20 sekúnd

AW:

Nie. A tvoj?

O 30 sekúnd

Tiež nie. Si vzrušený?

O 20 sekúnd

AW:

Áno. A ty?

O 25 sekúnd

RE:

Áno, veľmi.

O 30 sekúnd

AW:

Upokoj sa. Na prvý pohľad som úplne priemerný človek, nič na mne nie je zvlášť vzrušujúce.

O 20 sekúnd

RE:

Leo, na preventívne opatrenia je už trochu neskoro! Predchádzajúci mail bol tvoj posledný?

O 30 sekúnd

AW:

Predposledný, milá Emmi.

O 40 sekúnd

RE:

Tento je môj posledný! O chvíľu, milý Leo. Vitaj v neznámej krajine stretnutia.

Table of Contents

Titulná strana

1. kapitola

2. kapitola