TRABANTOVY TOULKY KNIHOU – část 5.

Průvodce na čtenářskou cestu Biblí (nejen) pro prvočtenáře

Část 5. (kapitoly 281 - 350)

Neh 1 – Mal 3,24

Jan Vojvodík

(jak jsem je sedm let pro radost psal jako svůj blog na toulkyknihou.wordpress.com pod jménem Trabant)

281. O ZTRÁTĚ PRO ZISK A OBNOVĚ PROTI KOROZI (Neh 1,1-2,10 a Neh 2,11-2,20)

KNIHA NEHEMJÁŠ, KAPITOLY 1 a 2,1-10 (STARÝ ZÁKON)

Ne všichni, kdo z Babylóna zpět domů v těch letech návratů neodešli, zůstávali v Babylóně proto, že se tam cítili doma. Některé drželo v zemi dobré zaměstnání, které upřednostnili před návratem. V srdci zůstali Judejci, i když existenčně vsadili na Babylón. A judský Bůh o nich věděl, judský Bůh je dál volal domů, do služby.

Vysoký babylónský úředník, královský číšník Nehemjáš, syn judských rodičů přesídlených králem Nebúkadnesarem do Babylóna se dostává do kontaktu se zprávou o neutěšené situaci v Judsku – o Jeruzalému s pobořenými hradbami, neschopném se dlouhodobě udržet. Nehemjáš si uvědomuje, že jde o hlavní město jeho lidu, že jde o jeho lid, že jde o lid jeho Boha. Že k němu patří a je s ním spjatý, i když on, Nehemjáš, je v Babylóně, kde vyrostl a kde dělá kariéru. Nehemjáš je zasažen, otřesen, uvědomuje si svůj díl zodpovědnosti. V situaci Jeruzaléma vidí výzvu pro sebe.

Všechny velké změny v životě začínají tím, že nějaký problém uchopím jako výzvu. Mnozí z čtenářů této starozákonní knihy ve 21. století dělají kariéru nebo se protloukají životem v tom v Babylóně, kde vyrostli, i když se to město, ve kterém právě žijí, jmenuje třeba Praha nebo Golčův Jeníkov a ne Babylón. Žijí pro sebe, pro své blízké, realizují se, budují, tvoří, fungují. V Nehemjášově příběhu si mohou uvědomit, že jsou sice součástí tohoto moderního světa a společnosti, ale skutečně patří jinam – k těm, které volá Nehemjášův Bůh domů, které volá do služby. Nemusí chodit do Jeruzaléma, stačí zůstat v Praze či Golčově Jeníkově a ve svém životě postavit hradby proti zapomínání na to, kam patřím, proti pověře, která ve mně utlouká důvěru vůči mému a Nehemjášovu Bohu, proti „mít“, které mi brání „být“, proti soustředění se na sebe, proti braní se vážně. Když si to volání Nehemjášova Boha čtenář uvědomí, možná najde odvahu sbalit dosavadní život do batohu na zádech a jít v tom svém městě či městečku hledat stejně smýšlející lidi, obnovující hradby pro Nehemjášova Boha. Odvahu vystoupit z řady, odvahu vyskočit z centrifugy, roztáčené Hadem do šílených obrátek jen proto, abychom zapomněli.

Když Nehemjáš vstává od modlitby, není už Babylóňan, je Judejec. Jde domů. Nejde s prázdnýma rukama. V Babylóně dělal kariéru, má postavení, konexe, zkušenosti. Ví, jak věci ve světě chodí. Všechno to vsadí do hry pro judského Boha, pro jeruzalémské hradby. Všechno to prohraje pro Babylón, pro sebe, pro to, co v jeho životě bylo dosud, aby to získal pro Judsko, pro to, co teprve bude. A do země svých rodičů, do nejistotu slibující ohrožené země svého lidu se ten exulant Nehemjáš, který za sebou nechal kariéru, zajištěnost a dobré bydlo, nevrací s prázdnou. Má s sebou všechno to, co se naučil – a co svým vlivem získal. Má kompetence, má poukázky na materiál, má vojenský doprovod. Všechno, co měl, vsadil na judského Boha. A teď to všechno nese s sebou těm, kteří drží pozice na trvale ohrožené a téměř ztracené vartě.

KNIHA NEHEMJÁŠ, KAPITOLA 2, verše 11 - 20 (STARÝ ZÁKON)

Po příchodu do Jeruzaléma se Nehemjáš seznamuje se situací na místě a prověřuje stav městského opevnění. Hradby nachází skutečně pobořené, městské brány zničené a vypálené. Stav města je neutěšený, jeho vnější bezpečnost není zajištěna. Na základě svého seznámení se skutečným stavem se Nehemjáš prohlašuje jako vyslanec vybavený kompetencemi k opravě a vyzývá vedení města ke spolupráci na zajištění bezpečnosti města, opravě hradeb. Velká stavební obnova může začít.

Proti zvýšení jeruzalémské bezpečnosti a obnovení významu města se staví dosavadní honorace, předáci, kteří si před návratem babylónských propuštěnců zvykli na cizí nadvládu, smísili se s přistěhovalci, které do Judska ze severu přesídlil král Nebúkadnesar a s judskými sousedy. Nehemjáš je odděluje jasně stanovenou hranicí od navrátilců opravujících město. My jsme domácí, i když přicházíme, vy jste hosté, i když jste tu byli před námi – ať to je pro adresáty tohoto sdělení jakkoliv nepřijatelné.

Knihu Nehemjáš se dnešnímu čtenáři rozhodně vyplatí číst ne jako historickou novelu, ale jako aktuální text do situace jeho vlastního života. V předchozím textu tohoto oddílu Toulek Knihou, v té první jedenapůlté kapitole o něco výše jsme si ukázali, že možná i nás, právě mne a právě tebe, volá Nehemjášův Bůh z Babylóna do Jeruzaléma, od kariéry do služby. Že možná právě já a právě ty máš tam doma v Praze, Golčově Jeníkově či Kardašově Řečici, na místě kde žiješ, ve svém vlastním životě rozvaleny a pobořeny hradby proti pověře, nevěře a zpronevěře, hradby bránící tvou důvěru spoléhající na Nehemjášova Boha, proti erozi všednosti, proti korozi zvyku, proti útokům nepřátel i proti dobře míněným a narůžovo nalakovaným beranidlům těch, kdo to s námi myslí dobře, ale sami nevědí, čí jsou a kdo je Nehemjášův Bůh. A když tu historickou novelu přiložíš ke svému životu jako podkladovému rastru, když se podíváš na svůj život jejími řádky, možná zjistíš, že potřebuješ provést obhlídku hradeb, definici škod, identifikaci rizik – a pak se rozhodnout pro obnovu, která sice něco stojí, ale hlavně stojí za to. A pak – pak přijde odpor okolí – z míst, ze kterých jej čekáš a možná i z míst nečekaných. Až odpor přijde, nezapomeň, že s tebou je Nehemjášův Bůh.

Těším se na vás příště!

Váš Trabant

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

281. O ZTRÁTĚ PRO ZISK A OBNOVĚ PROTI KOROZI (Neh 1,1-2,10 a Neh 2,11-2,20)