Občianske združenie Vlna

Lútkohry

(8 bábkových hier pre

Dezorzovo lútkové divadlo)

Ukážka z elektronickej knihy

Lútkohry (8 bábkových hier pre Dezorzovo lútkové divadlo)

Desperanduľa, strašlivá dcára či spravodlivá zpláta pýchy i márnivej

nádharnosti © Gejza Dezorz, 2006

Perun, Hrom bezbožných abo POGROM SLÁVIA © Aladár Hrča, 2008

Gašparkove šibalstvá alebo erotic dobrodružstvá Bob de Nira © Gejza Dezorz, 2010

LoveStory alebo tragédia z Extazu © Gejza Dezorz, 2011

Sandokan – Tiger sa vracia © Agda Bavi Pain, Gejza Dezorz, 2012

Fantomas a Lovec zombíkov © Gejza Dezorz, Agda Bavi Pain, 2013

Panoptikum Frankenstain © Gejza Dezorz, Agda Bavi Pain, 2014

JÁN OŠÍK a Pomstiteľ s fujaru © Agda Bavi Pain, 2015

Slovak Edition © Občianske združenie Vlna / Drewo a srd,

Bratislava 2018

Epiloque / Doslov © Ida Hledíková, 2018

Obálka / Cover Art © Miloš Gašparec

Vydanie prvé

Edícia Dráma

Všetky práva vyhradené

Zodpovedný redaktor: Peter Šulej

Jazyková korektúra: Alena Petrželková

Cover / Design edície: Miriam Gavulová

Interné katalógové číslo: DAS164 DRAM 01/2018

ISBN: 978-80-89550-42-5

Vydanie knihy z verejných zdrojov

podporil Fond na podporu umenia.

Gejza Dezorz

Desperanduľa,

strašlivá dcára

či spravodlivá zpláta pýchy i márnivej nádharnosti

Fest spectaculare marionette total comedy horror show

DRAMATICKÉ PERZÓNY

DESPERANDUĽA

BOBUĽAK otec Desperandule

BOBUĽAČKA matka Desperandule

EDIMUNDO nápadník Desperandule

RULANDO nápadník Desperandule

FOTOGRAFISTA portrétov

GAŠPARKO recepčný sluha

SILBANDA posol z piakla

DIABLOVIA

Podľa textu Huberta Krejčího, preklad a úprava Gejza Dezorz

Premiéra 22. 9. 2006

(Vstúpi Gašparko.)

GAŠPARKO Veľavážené publikum! Spatríte dnes tu teatrálny kus Krásna Desperanduľa, strašlivá dcára či spravodlivá zpláta pýchy i márnivej nádharnosti. Ktože to bude ihrať?!

Krásna Desperanduľa! Obchodnícky Edimundo tovariš, horársky Rulando, Fotografista portrétov, otec starý Bobuľak i Bobuľačka stará – skvostnej Desperandule ďaďkovia, Silbanda – posol piakla, Diablovia i ja – sluha Gašparko. Teátro začína! Vstupuje Desperanduľa, kochkajúc svojím odrazom sa v zrkadle...

DESPERANDUĽA Ach!

GAŠPARKO Ach...

DESPERANDUĽA Och!

GAŠPARKO Och...

DESPERANDUĽA Och!

GAŠPARKO Och... Krásnosť jej ma znavila. Spať idem.

DESPERANDUĽA Hľa! Tváre ružové, zvodnosť piar, kader zvlniný, oči jamnosť! Ó Desperanduľa, nad teba vo sviate niat stvorania, čo by sa v krásach ti rovnalo! Kto tak pôvabnosť údov má jak ty? – I potom by moja matka chciala, by som si za manžala vziala kupiackého Edimunda tovariša či mládinca Rulanda horárskeho! Ni, to niučiním, prostí moji pestúni – by ste opustili preto tento dom! Oni vraj nimohli viac dívať už sa v pýchu i v moju nádharnosť... Nimohla by som byť na svoju piaknosť očarujúcu hrdá? S nádharnosťou tou nismiem dopustiť, by do môjho domu vošiel, ktos by nibol sám barón, ritiar udatný, či kniaža!!

Taj, sprostý otec i matka, vy našli taj krásnu perlu, že i nič i nikto nivyrovná sa jej pod šírim nibom.

I nateraz vás durdí zloba, by ste mi moju nádharnosť vyčítali? Cha! Byť princazná, každé kniaža by vážil ma nad všetky poklady sviata tohto! Kráľovskí synovia jazdili by i milosť o moju žobrali!

(Vstúpi Gašparko.)

DESPERANDUĽA Čo jest?

GAŠPARKO Nnnnnnnnnnič jjjjjesť. Rrrráčia prrrrepáčiť, nu vonku zvoní i búcha sa na vráta – ono ma to prebudilo!

DESPERANDUĽA Koho ohlášaš?

GAŠPARKO Ďaďka vašeho, vetchého pána Bobuľaka. Spred vrátami prišľapuje.

DESPERANDUĽA Čo hnijúci chce plesnivec? Ďalej ho vpusti.

GAŠPARKO I vidím už, kú dá mi prácu zasa ho vypustiť. Notuje si, jak prihovorí vám do duše.

(Gašparko preč.)

DESPERANDUĽA Skiaľ tým starým bláznom ja niodspiavam svoje, oni od svojeho niustúpia bubnovania.

(Vstúpi Bobuľak.)

BOBUĽAK Tu, najdrahší poklad ti zasiala, milá, farársky čítania o nišťastnici Sibyle i dočítaš sa, jak pýcha spredchádza pádu. Vezmi!

DESPERANDUĽA Odíď starčok, i svoj dar schovaj sebe! Sadkaj v staré nohy i modlikaj ruženíc. Desperandule však niprichiadzaj viac spred oči, bo ťa nichcem viac ni vidiať ni čuť!

BOBUĽAK Akože?

DESPERANDUĽA Iď i skáž tým, čo krásnosť moju zvrhujú, že blázniví sú.

BOBUĽAK Pribohu, dcárka, spamiataj sa! Ty piaklu slúžiš i od piakla zplácu čakaj, bo príjimaš angažmá k pýche, i tá sprináša pád nišťastný i do niho sa spripadáš.

DESPERANDUĽA Mlč, starý! Gašparu!

GAŠPARKO Tu!

DESPERANDUĽA Prezént na pamiatku, ďaďkovi!

GAŠPARKO Patrí sa!

BOBUĽAK Nichceš čuť dobrého ponaučania, nadíde však čas, i samé hrúzy na teba sa zvrhnú i ty márnosť volať budeš v pomoc, dcára niznabožná!

GAŠPARKO Prezént nisiem tu, krásna. Dvere, staručký!

BOBUĽAK Idem, ty piakialnica nivďačná! Nu k úradom žandárskym i im pridnisiam svoju sťažnosť...

GAŠPARKO Tam dvere sú!

BOBUĽAK ... k vôli tvojej som s manžalkou svojou musel v cudzí byt sa odobrať, čo nateraz som nosil v tichosti, bo na teba nichcel som hanbosť zvaliť!

GAŠPARKO Tam dvere sú staručký!

BOBUĽAK Nateraz však jest nádharnosť tvoja známa, i všatkým ľuďom sprotivná i či nichceš upustiť ju, v posmech i potupu budeš zvedená!

DESPERANDUĽA Ho! V to by som prizrela sa, komu slúžia zákony! Preč s tou starotou!

GAŠPARKO To bol rachot! Ni žandárski mu takú nipožiahnajú.

DESPERANDUĽA V jaký čas sa fotografista portrétov ten tu vsteperí, čo sfotografuje ma v prekrásnosť taj, Gašparu?

GAŠPARKO Vravial taj – piať minút spaniala má Desperanduľa spočakať, bo dofotografovať musí spraviadlivosti ministra. Skáže sa, keď fotoaparát od krvavej krevi odmyje. (zvonenie) Už tu je!

(Vstúpi Fotografista.)

FOTOGRAFISTA Ja sprichiadziam, bych vám sposlúžil. Taj sadnite móresne i ja hniďky sfotografujem vás sťa obražťok sakrálny.

DESPERANDUĽA Nu vážnosť tomu dajte, bo odmiana hojná bude. Taj počnite s kumštom!

FOTOGRAFISTA Nu nimôžte sa ni pohnúť, bo skrivý, niefektný i klamný bude obražťok hotový.

GAŠPARKO Trochu veselia? Muzika! (spieva)

Zubiská vycer, papuľa piakla,

jaskyňa timná,

spoň počas tohto času prítulná zastaň,

nich vkuknim sa v sálu tvoju strašnú!

Krá! Krá! Krá! Krá! Krá! Krá!

Ja musím psotu všamu ľudstvu

zatracancov maliarovať,

muky ich i diabla puchy

všatkým vykonferovať.

DESPERANDUĽA Čo za spevohra? Nifňukaj i niskuč, Gašparu!

FOTOGRAFISTA Arte finito! Nu nateraz však v ataliar idem panna, by som obražťok ten v kľudnosti mohol dohotoviť. Porúčiam sa!

DESPERANDUĽA Mominto! Keď s monumintom tým navraciať sem sa budete i sprikryjte to. Krásnosť moja by mohla veľké vzbúrania v masách človekov sprovokovať.

FOTOGRAFISTA Nivaša to starosť!

(Fotografista preč.)

GAŠPARKO To budú Rulando i Edimundo vyvaľovať očiská, až zuvidia vás sfotografovanú v tom papiari fotografickom!

DESPERANDUĽA Hohohó! Duet ten žobrácky od tohto času nismie ni pristúpiť spredomňa – ja vyslúžim si baróna (hrom), šľachatního grófa, (hrom) bo kniaža! (hrom a búchanie na vráta) Čo to? Kto to tu? Nazri Gašparku. Idi, spiachaj! (Gašparko preč.) Bo srdco moje pripomiana mi včasnú zvesť dobrú!

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

Gejza Dezorz: Desperanduľa, strašlivá dcára či spravodlivá zpláta pýchy i márnivej nádharnosti