V  R  A  Ž  D  Y

V    T  A  T  R  Á  C  H

Mŕtvi

V STAROM SMOKOVCI

DANIEL J. DANČÍK

Autor by sa chcel poďakovať všetkým,

ktorí mu pomohli s prácou na knihe

a to najmä svojim rodičom

a starým rodičom z otcovej strany.

© Daniel J. Dančík, 2018

© Nakladateľstvo SAMIZDAT – Severín Sincilery, 2018

Obálku s použitím materiálu Mariána Béreša a Kristiána Slimáka

vytvoril Severín Sincilery.

Jazyková úprava Zuzana Konečná.

Grafická úprava Severín Sincilery.

2. vydanie

ISBN 978-80-973086-2-9 (epub)

ISBN 978-80-973086-3-6 (mobi)

Mapka je použitá s povolením autora.

MESTO VYSOKÉ TATRY

(v roku 2004)

Štát: Slovensko. Kraj: Prešov. Okres: Poprad. Nadmorská výška: 1 350 m n. m. – 760 m n. m. Rozloha: 39 816 ha. Počet obyvateľov: 4 860. Mestské časti: Podbanské, Štrbské Pleso, Vyšné Hágy, Nová Polianka, Tatranská Polianka, Tatranské Zruby, Nový Smokovec, Starý Smokovec, Horný Smokovec, Dolný Smokovec, Tatranská Lesná, Tatranská Lomnica, Tatranské Matliare, Kežmarské Žľaby a Tatranská Kotlina. Administratívne centrum: Starý Smokovec (Starý Smokovec 1, 062 01 Starý Smokovec, Vysoké Tatry). Šport a kultúra: vysokohorská turistika (zimná uzávera od 1. 11. do 15. 6.), zimné športy/zimné strediská (Štrbské Pleso, Starý Smokovec, Tatranská Lomnica); Múzeum Tatranského národného parku, kino Tatry (Tatranská Lomnica), kino Kriváň (Nový Smokovec). Kúpele, ústavy, sanatóriá: Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie (Vyšné Hágy), Nemocnica Granit (Nová Polianka) Sanatórium dr. Guhra (Tatranská Polianka), Šrobárov ústav detskej tuberkulózy a respiračných chorôb (Dolný Smokovec), Kúpele Nový Smokovec (Nový Smokovec), Kúpele Tatranské Matliare (Tatranské Matliare). Spôsoby dopravy: Cesta Slobody (Vysoké Tatry), Tatranské elektrické železnice (Štrbské Pleso – Starý Smokovec + Poprad – Tatranská Lomnica + Poprad), Ozubnicová železnica (Tatranská Štrba – Štrbské Pleso), Tatranské lanové dráhy (Štrbské Pleso – Predné Solisko, Starý Smokovec – Hrebienok, Tatranská Lomnica – Štart – Skalnaté pleso – Lomnické sedlo a tiež Lomnický štít).

POZNÁMKA

Autor románu by chcel na začiatok upresniť niekoľko dôležitých faktov viažucich sa k príbehu.

Samotný prípad aj vystupujúce postavy sú úplne vymyslené a nemajú žiadnu spätosť s realitou. Udalosti prípadu a konania jednotlivých postáv sa však odohrávajú na pozadí skutočnej udalosti – víchrice z 19. na 20. novembra roku 2004.

Informácie o histórii Starého Smokovca autor čerpal z rôznych článkov, ktoré boli napísané JUDr. Jánom Gašparom na internetovej stránke:

nostalgicketatry.sk

Presné faktografické údaje o víchriciach v minulosti Vysokých Tatier autor použil z voľne dostupnej publikácie:

Jaroslav Jankovič a kol. – Projekt revitalizácie lesných ekosystémov na území Vysokých Tatier postihnutom veternou kalamitou dňa 19. 11. 2004 (Národné lesnícke centrum, Zvolen, 2007)

Po víchrici boli 20. novembra v reálnom živote nájdené len dve mŕtvoly. Obidve obete si vyžiadala víchrica: prvou obeťou bol štyridsaťdeväťročný muž – vo svojom vozidle náhodne zavalený padajúcim stromom, druhou obeťou bol český turista – silný ničivý vietor ho strhol zo svahu v Nízkych Tatrách.

D. J. D.

Pôvod názvu Tatry

Slovo Tatry sa po prvý raz v písomnej podobe objavilo v starobylej Kosmasovej kronike. Kosmas (1045 – 1125) uvádza výrok zomierajúceho českého kráľa Boleslava II., ktorý si na smrteľnej posteli roku 999 zaspomínal na časy, keď jeho krajina siahala až po „Tritri montes“. Etymológia názvu Tatry sa najčastejšie odvodzuje od ukrajinského slova toltry, ktoré sa do slovenčiny prekladá ako kameň alebo štrk.

František Kele a Milan Lučanský – Tatry

Prológ

Mŕtva obeť bola dosť ťažká.

Neznáma osoba, ktorá mŕtvolu niesla, namáhavo dýchala. Mierila k stromom, kde sa začínal preriedený les.

Krátko sa obzrela. Nikde nikoho. Všade panovala nočná temnota, pretože neznámu osobu práve pohltila čierňava lesa.

Nečakane zakopla o trčiaci koreň. Stratila rovnováhu, tlmene vykríkla a spoločne s mŕtvolu prehodenou cez plecia dopadla na zem, pokrytú vrstvou opadaného ihličia.

Neznáma osoba sa dlhší čas ani nepohla. Zmeravená strachom každú chvíľu čakala, že ju tu niekto prichytí. Zdalo sa jej, že ten výkrik muselo byť počuť široko-ďaleko.

Nič sa však nedialo.

Znovu vstala, chvatne sa oprášila od špiny, zdvihla mŕtvolu a pokračovala s ňou k momentálne najlepšiemu možnému miestu ukrytia. O minútu nato k nemu dorazila.

Bola to jama.

Dostatočne hlboká a zároveň široká k zahrabaniu mŕtvoly.

Neznáma osoba zložila mŕtvolu k okraju jamy a pre istotu sčasti prehĺbila jej stred. Trochu to trvalo, pretože nemala lopatu, jedine hrubšie drevo z konára padnutého stromu. Zemina bola stvrdnutá nočným mrazom a obsahovala menšie kamene.

Keď neznáma osoba skončila, zošuchla mŕtvu obeť do prehĺbenej jamy a rukami zahrnula zemou. Jama však nebola úplne zahladená, lenže ďalšia zemina tam nebola. Preto neznáma osoba aspoň čiastočne prikryla miesto väčšími napadanými konármi smrekov, ktoré ležali všade naokolo. Ostávalo dúfať, že lesná zver mŕtvolu nenájde. To by sa však stať nemalo. Okrem toho v najbližších dňoch by malo začať snežiť.

Neznáma osoba sa totálne vyčerpaná na chvíľu posadila a zhlboka dýchala.

Konečne to má za sebou!

Teraz musí dotiahnuť iba niekoľko zvyšných detailov. Potom rýchlo na všetko zabudne.

Pokiaľ sa jej to podarí.

o niekoľko rokov neskôr

SME, pondelok 22. 11. 2004

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

MESTO VYSOKÉ TATRY

POZNÁMKA

Prológ

o niekoľko rokov neskôr