Dr. Gabriella Kopas

NOVÝ ČLOVEK

Tvoja identita v Kristovi

Ukážka z elektronickej knihy

Copyright © Gabriella Kopas 2017

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto knihy nesmie byť v nijakej forme publikovaná bez písomného povolenia autorky.

Prvé vydanie

Obálka: Zdenka Mandač

Jazyková úprava: Mgr. Darina Obušeková

Pokiaľ nie je uvedené inak, biblické citáty sú prevzaté zo Slovenského ekumenického prekladu Biblie © Slovenská biblická spoločnosť 2008

ISBN 978-80-972571-7-0

Túto knihu venujem

všetkým učeníkom, ktorí nehynúcou láskou milujú nášho Pána a ktorí sa chcú podobať Jemu každým dňom

mojej rodine a najbližším priateľom

zboru ECM Elim pre ich hlad po Bohu

a túžbu stať sa činiteľmi slova

„neprestávam sa za vás modliť a prosiť, aby ste vo všetkej múdrosti a rozumnosti boli naplnení poznaním jeho vôle, aby ste žili hodní Pána, a páčili sa mu vždy,

keď budete prinášať ovocie v každom dobrom skutku a hlbšie poznávať Boha a z moci jeho slávy nadobudnete všestrannú silu na vytrvalosť a trpezlivosť vo všetkom“

(Kolosanom 1,9-11)

Namiesto úvodu

Dovoľte mi predstaviť vám Annu. Je to žena, tridsiatnička, v mnohom talentovaná, možno nadmieru pokorná, oddaná veciam, v ktoré verí , ktorým dôveruje.

Anna je kresťanka.

Vieru v Boha berie veľmi vážne - napokon ona sama urobila to rozhodnutie. K Bohu ju neviedla ani rodina, ani jej okolie. Rozhodnutie žiť pre Boha bolo jej vlastné. Biblia, ktorú postupne objavovala, jej hovorila, že potrebuje zanechať svoj starý život a žiť nový v Kristovi. Netušila však čo to znamená. Má sa viac snažiť? Má zmeniť svoj charakter? Je vôbec možné dosiahnuť niečo také z vlastnej sily?

Táto kniha vás vezme na jej cestu k slobode, nádeji a istote, ktorú môže každý kresťan získať v Kristovi.

Moja aj tvoja nová identita je založená na niečom čo dosiahol niekto iný - na Kristových zásluhách. To je rozhodujúce v každom momente nášho nového života. Jednak v situáciách, keď stojíme pred Bohom a necháme sa ním formovať a premieňať. Zrejme nikto z nás si v plnosti neuvedomuje Božiu premieňajúcu moc v našom živote. Keď sa nad tým ale lepšie zamyslíme, Boh nás potenciálne premieňa v každej interakcii, rozhovore, stretnutí. V každom momente nášho života sme postavení pred možnosť reprezentovať ho, reprezentovať kráľovstvo, byť soľou, prinášať pokoj namiesto rozdelenia.

Zmenu však celkom určite nemôžeme vygenerovať sami zo seba. Tak ako sme spasenie prijali ako dar od Boha bez zásluh z milosti, tak aj korene našej novej identity sa musia nutne zakladať na Kristovi, presnejšie na Trojici: Kristova obeť bola prejavom Otcovej lásky a po naplnení plánu Kristus poslal Ducha Svätého, ktorý býva v nás, posilňuje, vedie, pripomína, zmocňuje k naplneniu všetkého, čo nám Kristus prikázal a sám modeloval vo svojom pozemskom živote.

Vynára sa nám tu otázka, prečo potom nachádzame toľko výziev v Novej zmluve k účasti, snahe, práci? Akú úlohu zohrávame my sami v tomto všetkom? Myslím si, že dvojitú. Navzájom sa zdanlivo vylučujú, ale ak ich lepšie preskúmame, nie je to tak. Jednak je z našej strany potrebné prijať dar z milosti – pustiť kormidlo a prestať sa kŕčovito snažiť byť niekým, kým nie sme. Je to pokrytectvo, rola, ktorou chceme druhých ohúriť alebo zakryť našu pravú tvár. Nová zmluva nazýva tento proces „obliecť si Krista“. Zanechať naše staré spôsoby a cesty a uveriť tomu, čo o nás hovorí Boh a jeho slovo. Na druhej strane si nový život od nás vyžaduje nové spôsoby, hoci zakorenené v Kristovi, ale vykonávané nami samotnými. Pokiaľ ja nepohnem rukou, nevezmem chlieb – nemôžem sa stať tým, kto nakŕmi hladného. Boh nám dáva slobodu a táto sloboda sa manifestuje predovšetkým v slobode rozhodnutia byť Kristom vo svete dnes!

Kniha je rozdelená na štyri časti. V každej z nej sa sústreďujem na novozmluvné výroky o tom, kým sme alebo čo máme „v Kristovi” alebo „v ňom”. Prvá časť sa týka tvojej identity v Kristovi - tvojmu novému ja. Druhá kapitola sa venuje tvojmu postaveniu vo vzťahu k Bohu pokiaľ si v Kristovi. Tretia časť skúma kým si ako nový človek v Kristovi vo vzťahu k blížnym. Nakoniec to celé rozšírime a pozrieme sa na dopad tvojho nového ja pre svet, ktorý ťa obklopuje.

Musím ťa však varovať: na mnohých miestach sa ti táto kniha bude zdať nadmieru priamočiara. Písala som ju štýlom, akým by sme rozprávali aj osobne. Zámerne som neokolkovala a neskrášľovala som veci. Myslím si, že toho už bolo dosť.

Táto kniha neslúži iba čítaniu, chce byť skôr pracovným zošitom. Jej cieľom je byť sprievodcom k štúdiu Písma v tejto mnohými nepreskúmanej oblasti. Určite ju čítaj s otvorenou Bibliou a ceruzkou v ruke! Podčiarkuj, rob si poznámky, píš si po okrajoch pripomienky či odkazy. Alebo možno si budeš chcieť zriadiť osobitný poznámkový zošit s nadpisom “Nový človek”. Je to na tebe. V každom prípade však premieňaj teóriu na prax. Nebuď iba poslucháčom či čitateľom slova. Staň sa jeho činiteľom (evanjelický preklad). K tomu ti pomôže časť Vykroč na konci každej podkapitoly. Nepreskoč tieto otázky a úlohy! Venuj im čas, premýšľaj nad nimi, vykroč zo svojej komfortnej zóny a urob niečo nové a nečakané – urob krok viery! Občas ťa tieto úlohy možno prekvapia a povedú do zatiaľ neznámych oblastí. Neboj sa vyskúšať nové veci, nenechaj sa obrať o požehnanie, ktoré ti sľubujú. Premieňaj sa obnovením svojej mysle a dovoľ, aby tvoje nové ja prinášalo hojné ovocie pre Božie kráľovstvo!

Moje nové ja

Kto vlastne som?

Táto otázka je jedna z najpodstatnejších, ktorú sa pýta každý z nás. O to viac sa to má pýtať každý kresťan. Keď sme odovzdali svoj život Kristovi, zdanlivo sa nič nezmenilo - deň naďalej má 24 hodín, tí istí ľudia sú moji susedia, spolužiaci či spolupracovníci. Nezmenila sa ani moja práca, ani môj výzor. A predsa všetko je inak.

V Kristovi som získala úplne novú identitu. Možno ten fyzický svet na mňa nazerá rovnako, zatiaľ nebadať rozdiel. Pre duchovný svet som však navždy iná osoba. Som skrytá v Kristovi. Prijatím Ježiša za svojho Pána a záchrancu (Spasiteľa) som sa stala novým stvorením. Nový znamená doposiaľ neexistujúci. Biblia dokonca hovorí o novom narodení, čo znamená, že to, čo existovalo do tohto bodu, už pominulo.

Môj nový život prináša úplne inú identitu, nové parametre, nový zámer života a nový začiatok. Sčasti preto, lebo moje rozhodnutie nebolo iba akousi etickou otočkou. Prijať Krista bolo to najdôležitejšie rozhodnutie o živote, ktorý chcem žiť nielen tu na zemi, ale večne. Môj nový život má úplne odlišný charakter a základ: už ho neurčuje fyzický svet a moje vlastné schopnosti. Už nezáleží iba na mne, pretože som súčasťou „niečoho väčšieho”. Božie slovo to vyjadruje slovami „Nežijem už ja, ale žije vo mne on.” (Galatským 2, 20)

Na začiatku nášho vzťahu s Bohom si všetci uvedomujeme, že sa máme zmeniť. Najčastejšie urobíme zopár zmien v spôsobe života, miestach, ktoré navštevujeme, prípadne opustíme zvyky, ktoré kresťania „nemajú” robiť. Pritom to sú len povrchové úpravy - ako keď zdedíme starý nábytok po babke (z inej éry), ošmirgľujeme ho, nalakujeme, aby slúžil ešte zopár rokov. S našim životom je to však úplne inak. Tam povrchové úpravy nielen nestačia, ale ani neosožia. Ošmirgľovaný a nalakovaný starý človek môže často nielen okoliu, ale aj jemu samotnému navodiť dojem, že zmena už nastala. Opak je však pravdou! Nový človek nie je iba kozmetickým vylepšením svojho predchodcu (starého ja). Je úplne odlišný: vo svojej podstate, svojim poslaním, svojou výbavou a možnosťami. Prijatím Krista sa otvára nová perspektíva, nevídané rozmery života, ktorý sa začína na zemi, ale bude pokračovať vo večnosti.

Nikto z nás si takéto postavenie a druhú šancu nezaslúži. Ani jeden. Boh sa napriek tomu rozhodol dať nám ju - voláme to milosť. Milosť je nezaslúžená priazeň, dar od niekoho mocného a vplyvného pre niekoho nepodstatného a nehodného. To som ja a to si ty. Jediná vec sa však od nás vyžaduje: prijať túto milosť. A tým sa všetko mení. Nielen zvonku, ale aj zvnútra. Premieňajte sa obnovením mysle, píše Pavol. Prečo? Nie preto, aby sme niečo získali, skôr preto, že sme v Kristovi získali nový život a nový vzťah s Bohom. O tomto tajomnom a predsa poznateľnom vzťahu bude táto kapitola.

1

V Kristovi som spravodlivosť

(2 Korintským 5,21)

V Starej zmluve čítame, že Abrahámovi sa rátala za spravodlivosť jeho viera a dôvera v Boha. Božie zasľúbenia bral vážne a to, čo mu raz Boh povedal už platilo - stalo sa preňho pravidlom, nemennou pravdou. Len sa nad tým zamysli: nemal potomkov, ale Boh mu povedal, že jeho potomstvo nebude možné spočítať. Tam pod tou oblohou plnou hviezd Abrahámovi možno aj preletelo mysľou: „To asi blúznim… To mi nahovára iba môj zrak… Stačilo, vráťme sa teraz do reality…”. Toto by si azda povedala väčšina z nás.

Abrahámov vzťah s Bohom však túto myšlienkovú líniu prepísal (prekonal, premohol). Jeho vzťah s Bohom stál na takom pevnom základe, že momentálne či mimovoľné myšlienkové pochody a pochybnosti museli odísť rovnako rýchlo ako prišli. Nad pochybnosťou a prirodzenou logikou zvíťazila viera a presvedčenie v Božiu pravdu.

Hoci sa v Biblii stretávame s týmto slovom skôr vo forme prídavného mena (spravodlivý), alebo vo fráze „počítalo sa mu to za spravodlivosť”, v 2 Korintským 5,21 však prekvapujúco čítame, že my sami sme spravodlivosťou: Toho, ktorý nepoznal hriechu, urobil hriechom za nás, aby sme my boli v ňom spravodlivosťou pred Bohom. Podľa teologických slovníkov spravodlivosť v tejto forme označuje stav, keď sme v správnom vzťahu s Bohom alebo to, čo je schválené Bohom. V Kristovi si sa stal spravodlivosťou. Nezískal si iba ospravedlnenie toho, čo bolo v minulosti, spolu s Kristom si získal aj status spravodlivosti. V Kristovi sú všetky Božie zasľúbenia áno a amen - to znamená, že sú potvrdené a platné.

Pochopenie tohto statusu je medzi prvými najdôležitejšími krokmi na ceste kresťana k slobode. Spravodlivosť nám je transplantovaná z milosti. Neexistuje žiadny spôsob ako si ho zaslúžiť: ani viac snahy, ani tvrdšia práca, ani viac modlitieb, ani dlhšia misijná cesta. Boh ti už dal spravodlivosť, keď si uveril v neho, prijal zástupnú obeť Kristovu a dar Ducha Svätého. Spravodlivosť znamená mať právo stáť s čistým štítom pred Bohom. Pozerá sa na tvoju jednotu, na spojenie s Kristom. Nevedie sa zoznam tvojich prešľapov a omylov, ani nesprávnych rozhodnutí.

Nezabudni však, že tvoja nová identita a tým aj tvoja novo získaná spravodlivosť sú založené iba a výlučne na Kristovi. Bez neho by si stál mimo krytia. Kľúčové slovo tohto vyhlásenia je v ňom. Iba v Kristovi.

V liste Rímskym (kap. 5) Pavol opisuje aj to, ako ospravedlnenie pôsobí v našom živote: prináša pokoj, prístup k milosti a nádej na Božiu slávu. Pokoj, prístup a nádej sú teda základom, na ktorom môžeš stáť ako na skale. V čomkoľvek sa v živote ocitneš, v akejkoľvek ťažkosti, Duch Svätý ti bude pripomínať, že v Kristovi si dostal pokoj, prístup a nádej. S nimi prekonáš súženia, ktoré Pavol spomína a ktoré môžu mať akúkoľvek formu – nenávisť ľudí, závisť, chorobu, nezdar, klamstvá, nebezpečie, chudobu. Nie preto, že budeš pozitívne myslieť, alebo tvrdiť, že tieto veci nie sú reálne, ale preto, lebo to, čo ti Kristus už dal, nemôže vziať žiadna moc.

Kristov POKOJ nezávisí od pocitov, ani od okolností. Nie je to emočná pohoda. Pokoj je stav dokonalého splynutia s Bohom. Tvoj pokoj je v Bohu, ktorý sa nemení. Je to istota, presvedčenie v pravdivosť a moc tvojho Otca a Záchrancu.

Tvoj PRÍSTUP k milosti bola zaplatená Kristovou obeťou. Ani ten ti teda nemôže nikto a nič vziať. Boh ti dokázal svoju lásku tým, že Kristus zomrel za teba, keď si bol ešte hriešny. Vykúpil ťa z otroctva a tým ti umožnil prístup k milosti. Ak ti niekto chce nahovoriť, že nemáš priamy prístup k Bohu, never mu. Ver Božiemu Slovu!

Ospravedlnený vierou máš aj NÁDEJ. Ani tú ti nemôže nik vziať a vyhovoriť, iba ak mu dovolíš, aby ťa presvedčil o opaku. Nádej vo večný život a Božiu slávu je zdrojom sily a lásky každého kresťana. Ak by niekto chcel siahnuť na tieto tri poklady (pokoj, prístup k milosti a nádej) v tvojom živote, vedz, že máš právo ich brániť! Postav sa proti každému klamstvu a ži slobodne! Kristus za tvoju spravodlivosť zomieral! Draho si kúpený!

Vykroč

1. Čo znamená v praxi byť v Kristovi? Premýšľaj nad svojim statusom spravodlivosti a zhodnoť svoje konanie v jeden bežný deň. Ktoré tvoje skutky a slová svedčia o živote v ňom? Ako stojíš v rôznych oblastiach učeníctva (uctievanie Boha, slovo, služba, obetavosť, získavanie učeníkov)?

2. Bráň si svoj poklad! V ktorých oblastiach a vzťahoch máš tendenciu dovoliť svetu (ľuďom, situáciám) obrať ťa o Boží pokoj, istotu prístupu k milosti a o nádej vo večnosť? Ako budeš odrážať šípy nepriateľa?

... keď útočia na tvoj POKOJ?

... keď spochybňujú tvoj PRÍSTUP?

... keď ohrozujú tvoju NÁDEJ?

3. Buď činiteľom slova!

2

V Kristovi som svätý

“Nieže by som už dosiahol,

ale hľadím na to čo je predo mnou

a bežím, aby som dosiahol cieľ …”.

Filipským 3 je azda srdcom Wesley-ho učenia o posvätení. Máloktorá časť kresťanského učenia však spôsobuje takú rozmanitosť vyznaní, ako práve svätosť. Prejdime si teraz najčastejšie postoje k tejto téme, hoci v žiadnom prípade sa tu nepokúšam o vyčerpávajúci zoznam teologických stanovísk.

1. Posvätenie je jednorazová udalosť, je to stav, ktorý dosiahneme znovuzrodením.

2. Svätým musí človeka vyhlásiť cirkev - samozrejme až po smrti. Získa sa výnimočnosťou života, je to duchovný Oscar. - v Novej zmluve sa kresťania navzájom nazývajú svätými, aj Ježiš nás vyzýva Buďte svätí, ako ja som svätý. (Podobne Hospodin v Starej zmluve vyzýva svoj zmluvný národ k svätosti.)

3. Svätosť je finálny stav, a nepatrí sa žiadnemu pokornému kresťanovi, aby o sebe vyhlásil takéto pyšné vyznanie

Zrejme by sme mohli pokračovať. Ktorý z týchto postojov je ten správny?

Podstatné je uvedomiť si, čo slovo svätý znamená. Doslovný význam je „oddelený”. Nie vyčnievajúci z davu pre dokonalosť či múdrosť. Ani pre výnimočné skutky a nezvyčajné spôsoby. Jednoducho oddelený. Už nepatrí tam a k tomu, kde bol pred tým. Už nad ním nevládnu veci minulé (staré veci pominuli, 1Kor 5,17), ani jeho okolie (vytrhol ich z tmy a preniesol do kráľovstva svojho Syna, Kol 1). Úžasné slová o tvojej novej slobode.

Síce naďalej žiješ vo svete, v tom istom byte, v tej istej práci spolupracuješ s rovnakými ľuďmi, ale z perspektívy večnosti - v Božích očiach - si novým stvorením. On ti dokázal svoju lásku tým, že Kristus za teba zomrel ešte keď si bol hriešny, ty si však túto obeť prijal a tak si sa stal jeho dieťaťom. V Kristovi si oddelený, patríš Bohu. V tom je tvoja svätosť.

Prebudenecký kazateľ a zakladateľ metodistického hnutia, John Wesley používal pojem posvätenia v zmysle procesu rastu a dozrievania v obraz dospelého Krista (Efezským 4,13). Posvätenie je Božie dielo v tebe, nie výsledok tvojej snahy byť lepším. V Kristovi si už posvätený (oddelený pre Boha), ale podobne ako apoštol Pavol opisuje v liste do Filíp, denne rastieš a poznávaš ho viac a viac. Podobne ako on, aj ty bežíš preteky a túžiš dosiahnuť cenu, dobehnúť do cieľa. Pavol však upozorňuje na to, že to je možné len vtedy, ak máš oči pevne upreté na Ježiša. Nehľaď doprava a doľava, pretože ťa tak ľahko rozptýli, zláka či odradí svet. Hľaď na Ježiša ako na svojho trénera, ktorý ťa čaká v cieľovej rovinke!

Tvoja svätosť samozrejme zasahuje všetky oblasti tvojho života - tvoje telo (1 Kor 6,19), ktoré je chrámom Ducha Svätého, preto budeš musieť rozhodovať o tom, na čo ho budeš používať a ako sa budeš oň starať. Ďalšou oblasťou sú tvoje myšlienky. Nie každá z nich slúži Bohu na slávu a nie každá je v súlade s Božím slovom či s tvojim duchom. Božie Slovo odporúča každú myšlienku podrobovať (viazať) poslušnosti Kristovej (2Kor 10,5). To znamená, že nie každá myšlienka, ktorá ti napadne, pochádza od Boha. Máš však Božie slovo a Ducha svätého - ak tvoja myšlienka je s nimi v súlade, zrealizuj ju. Ak nie, zviaž ju a uväzni; tá nie je hodná na vykonanie.

Patria sem aj tvoje vzťahy s ľuďmi. Nie v každej chvíli a nie v každom rozhovore dokážeme jednať správne, ale tvoje posvätenie ti umožňuje, aby si sa menil na Ježišovu podobu, pomáha ti opúšťať staré spôsoby a nadobudnúť nové (slová, postoje, prístup k druhým). Posvätenie je dielom Ducha Svätého, ktorý prebýva v tebe. Dovoľ mu premieňať tvoju výbušnosť na krotkosť, odsudzovanie na priazeň, uzavretosť na otvorenosť a lásku, horkosť na odpustenie. Ovocie Ducha láska, radosť, pokoj, zhovievavosť, nežnosť, dobrotivosť, vernosť, krotkosť, zdržanlivosť (Galatským 5,22-23). Dovoľ Duchu Svätému, aby z teba vyžaroval a hlásal procesom tvojho posvätenia nesmiernu milosť nášho Boha!

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

Moje nové ja

1 V Kristovi som spravodlivosť (2 Korintským 5,21)

2 V Kristovi som svätý

Vo vzťahu k Bohu

Vo vzťahu k blížnemu

Vo vzťahu k svetu