Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Zuzana Pospíšilová

Týden mezi indiány

Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook

U Průhonu 22, 170 00  Praha 7

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

www.grada.cz

jako svou 6858. publikaci

Ilustrace Daniela Skalová

Odpovědná redaktorka Helena Varšavská

Sazba a zlom Antonín Plicka

Zpracování obálky Antonín Plicka

Formát ePub Antonín Plicka

Počet stran 72

Vydání 1., 2018

Vytiskla tiskárna FINIDR, s.r.o., Český Těšín

© Grada Publishing, a.s., 2018

Cover Illustration © Daniela Skalová

ISBN 978-80-247-3706-5 (ePub)

ISBN 978-80-247-3702-7 (pdf)

ISBN 978-80-271-0703-2 (print)

Předmluva

Zajímá vás, jak žijí indiáni? Chtěli byste vědět, kde bydlí a co všechno umějí? Terezka s Vojtou by se to taky rádi dozvěděli. Připojte se k nim a staňte se na týden indiány stejně jako oni. Bude to týden dobrodružný a pestrý jako indiánská čelenka.

Jako indiáni

„Mohli byste toho už nechat?“ zlobila se maminka. „Bolí mě hlava a vy tady hulákáte jako indiáni!“

Vojta se zarazil. Před chvílí se s Terezkou o něčem dohadoval, ale nejspíš to vůbec nebylo důležité. Maminka mu vnukla nápad. Mrkl na sestru a pak navrhl: „To je ono, budeme si hrát na indiány!“ Pak se šibalsky podíval na maminku a dodal: „Díky, mami!“ Maminka se snažila přemáhat úsměv. Neprotestovala, jen jim připomněla, že ji bolí hlava a že by si měli jít hrát raději ven.

„A jak se hraje na indiány?“ chtěla vědět Terezka. Vojta to nevěděl, a tak svou otázku zopakovala mamince.

„Nevím. Zeptejte se táty,“ odbyla je maminka a namočila si kapesník do studené vody. Potřebovala chladivý obklad.

Děti v tu chvíli vypadaly jako vrabčáci, do kterých někdo střelil prakem. Utekly za tatínkem do ložnice. Měl tam pracovní kout s počítačem. Potřeboval dokončit něco důležitého do práce.

„Tati, co dělají indiáni?“ zeptal se Vojta.

„Cože?“ nechápal tatínek. Chvíli mu trvalo, než se od pracovních problémů přenesl do her svých dětí.

„Máma říkala, že si máme hrát na indiány, a my nevíme jak,“ objasnil co nejstručněji Vojta.

„Na indiány? Opravdu?“ divil se tatínek.

„Mamka říkala, že hulákáme jako indiáni. Ale my jsme si na indiány ještě nikdy nehráli, tak to chceme zkusit,“ uvedla to na pravou míru Terezka.

Tatínek se beze slova zvedl ze židle a šel se podívat do obýváku. Maminka seděla v křesle s obkladem na hlavě. Bylo mu jasné, že teď by si děti na indiány hrát neměly.

Zavřel dveře do obývacího pokoje, aby maminku nerušili. Udělal rozmáchlé gesto pravou rukou. Tím dětem naznačil, že ho mají následovat.

Vrátil se ke svému počítači. Posadil se a na klávesnici něco vyťukal. Vojta s Terezkou se mu dívali přes rameno a přitom se usmívali. Věděli, že táta určitě něco vymyslí.

Indiánský tábor

Na monitoru tatínkova počítače se objevilo několik odkazů. Američtí indiáni, indiánské kostýmy, indiánské čelenky, ale hlavně indiánský tábor. Na tento odkaz kliknul myší.

„Nechtěli byste být o prázdninách opravdoví indiáni?“ zeptal se opatrně tatínek, když si přečetl, o co jde.

Terezka s Vojtou samozřejmě chtěli. Začali nadšeně poskakovat a jeden přes druhého křičeli: „Ano, jo, tati!“

„Tiše, maminku bolí hlava,“ zašeptal tatínek.

Děti se okamžitě ztišily, ale nadšení je neopustilo.

„A kde to je?“ chtěl vědět Vojta.

„V Novohradských horách. Tam jsme ještě nikdy nebyli, ale je tam krásně čistá příroda. Indiáni žijí v přírodě,“ vysvětlil jim tatínek.

„To budeme spát v trávě?“ zděsila se Terezka.

„Nejspíš v týpí,“ odpověděl tatínek.

„Cože? V otepi? To jako zalezeme do balíku slámy? Vždyť to bude kousat,“ mračila se Terezka.

„Ne v otepi, ale v týpí,“ zdůraznil tatínek a na monitoru počítače dětem ukázal, jak takový indiánský přístřešek vypadá. „Je to vlastně takový veliký stan.“

Terezku zajímalo, jestli budou mít i indiánské malování, které znala z knížky. Měla v plánu si na tábor půjčit maminčinu rtěnku.

„To uvidíte, až tam budete,“ odpověděl tatínek.

„A kdy tam pojedeme?“

„V červenci,“ řekl tatínek a hned na počítači hledal podrobnější informace.

„To už je za dva měsíce,“ zaradoval se Vojta.

„Ještě se neraduj, nejdřív musíme poslat přihlášku. Tady píšou, co všechno je potřeba udělat.“

„Mohla bych to říct i Barunce. Třeba by chtěla jet taky,“ napadlo Terezku.

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

Předmluva

Jako indiáni

Indiánský tábor