Přeložila:

PETRA KLŮFOVÁ

Stephanie Laurens: Věrnost

Vydání první

Copyright © 2017 by Savdek Management Proprietary Limited

All rights reserved

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4,

www.baronet.cz v roce 2018 jako svou 2234. publikaci

Přeloženo z anglického originálu An Irresistible Alliance

Český překlad © 2018 Petra Klůfová

Odpovědná redaktorka Stanislava Moravcová

Korektorka Marie Kejvalová

Ilustrace na přebalu © 2018 Martina Černá

Přebal a vazba © 2018 Martina Černá

Sazba a grafická úprava Ricardo, Sázavská 19, Praha 2

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-0996-5 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-0997-2 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2018

Stephanie Laurens

PŘITAŽLIVOST

Cyklus Ďáblovo prokletí

(2)

Obsazení

Hlavní postavy:

lord Michael Magnus Cynster – druhý syn Devila Cynstera, vévody ze St. Ives, a Honorie, rozené Anstruther-Wetherbyové

slečna Cleome (Cleo) Annabelle Hendonová – jediná dcera Jacka, lorda Hendona, a Katherine (Kit), rozené Cranmerové

Londýn:

Sídlo Wolverstone House, Grosvenor Square

lord Drake Varisey, markýz z Winchelsea – nejstarší syn Royce Variseyho, vévody z Wolverstoneu, a Minervy, rozené Chestertonové; dědic vévodství Wolverstone

Hamilton – londýnský majordomus Wolverstoneových

Finnegan – markýzův komorník

Jeffreys – lokaj

různí lokajové a služky

Sídlo St. Ives House, Grosvenor Square

Crewe – majordomus Cynsterových

Tom Simpkins – komorník, podkoní a kočí lorda Michaela

lord Sebastian Cynster, markýz z Earithu – nejstarší syn Devila Cynstera, vévody ze St. Ives, a Honorie, rozené Anstruther-Wetherbyové; dědic vévodství St. Ives, v současnosti zasnoubený s lady Antonií Rawlingsovou

lady Antonia Rawlingsová – nejstarší dcera Gylese Rawlingse, hraběte z Chillingworthu, a Francesky, rozené Rawlingsové; nyní zasnoubená s lordem Sebastianem Cynsterem, markýzem z Earithu

lord Sylvester (Devil) Cynster, vévoda ze St. Ives – otec Sebastiana, Michaela a Louisy

lady Honoria Cynsterová, vévodkyně ze St. Ives – matka Sebastiana, Michaela a Louisy; rozená Anstruther-Wetherbyová

lady Louisa Cynsterová – jediná dcera Devila Cynstera, vévody ze St. Ives, a Honorie Anstruther-Wetherbyové; známá jako Lady Divoška

Tully – lokaj

Městské sídlo Hendonových, Clarges Street

Morris – majordomus Hendonových

Jilly – Cleina komorná

Sídlo firmy Hendon Shipping Company, roh ulic Fenchurch a Lime Street

Fitch – hlavní účetní

Městské sídlo Cranmerových, South Audley Street

Geoffrey Cranmer – bratranec Cleininy matky Kit Hendonové

Maude Cranmerová – Geoffreyho manželka

Anthony Cranmer – Geoffreyho synovec, Clein bratranec z třetího kolena

Georgia Cranmerová – Geoffreyho neteř, Cleina sestřenice z třetího kolena

paní Herbertová – známá Cranmerových

paní Winstonová – známá Cranmerových

pan Hepworth – obchodník z Filadelfie, nyní na návštěvě v Londýně

paní Hepworthová – manželka pana Hepwortha, rovněž z Filadelfie, nyní na návštěvě v Londýně

slečna Andrea Hepworthová – dcera pana Hepwortha, rovněž z Filadelfie, nyní na návštěvě v Londýně

pan Robert Hepworth – syn pana Hepwortha, rovněž z Filadelfie, nyní na návštěvě v Londýně

Jinde v Mayfairu

lord Gyles Rawlings, hrabě z Chillingworthu – Antoniin otec

lady Francesca Rawlingsová, hraběnka z Chillingworthu – Gylesova manželka a Antoniina matka

armáda služebnictva – složená z lokajů a sloužících všech londýnských sídel rodiny Cynsterových

East End

Joe Carpenter – registrovaný přepravce střelného prachu

Fields – registrovaný přepravce střelného prachu

Mick Landry – registrovaný přepravce střelného prachu

Jack Grimsby – registrovaný přepravce střelného prachu

Martin Carter – registrovaný přepravce střelného prachu

Walter Feeney – registrovaný přepravce střelného prachu

Terrance (Terry) Doolan – registrovaný přepravce střelného prachu; pohřešovaný, zřejmě oběť vraždy

Johnny Dibney – registrovaný tovaryš povozníka Doolana; pohřešovaný, zřejmě oběť vraždy

paní Hendricková – domácí Johnnyho Dibneyho

Mike Oldham – registrovaný přepravce střelného prachu

paní Oldhamová – Oldhamova manželka

ctihodný pan Lawton Chilburn – nejmladší syn vikomta Hawesleyho

tři vůdci londýnské chartistické domobrany

čtyři členové londýnské chartistické domobrany

Lovett – vůdce londýnských chartistů, v Londýně nepřítomný

Hetherington – vůdce londýnských chartistů, v Londýně nepřítomný

Southwark

pan Shepherd – majitel skladiště v Morgan’s Lane, Southwark

Ellis – hlavní účetní v Shepherdově skladišti

O’Toole – předák (hlavní skladník) v Shepherdově skladišti; pohřešovaný, zřejmě oběť vraždy

paní O’Tooleová – předákova manželka

Whitehall

sir George Greville – ministr vnitra

sir Harold Waltham – hlavní tajemník ministra vnitra

Kent

William Boyne, lord Ennis – z Pressingstoke Hall; zemřelý

Connell Boyne – bratr lorda Ennise; rovněž zemřelý

Severní Anglie

pan Feargus O’Connor, člen parlamentu – vůdce chartistického hnutí a majitel Northern Star, novin vydávaných v Leedsu

Panské sídlo v Berkshiru

urozený starý muž – tahá za nitky celého spiknutí

Reed – sluha starého pána

1. kapitola

24. říjen 1850

Londýn

Lord Michael Magnus Cynster lenivě sestoupil po hlavním schodišti sídla St. Ives House do přízemí, přičemž stojací hodiny na odpočívadle odbily další čtvrthodinu. Blížila se druhá hodina odpolední, pro svobodného džentlmena z vyšších vrstev ideální chvíle, aby statečně vykročil vstříc novému dni.

Michael by to však udělal s větším nadšením, kdyby dnešek nabízel nějaký příslib a nerozprostíral se před ním jako jednotvárná prázdnota.

Pod obvyklým úsměvem skrýval Michael znuděnost a nervozitu. Jediným světlým bodem na obzoru celého dne byla zpráva – nijak překvapivá, nicméně špetku zajímavosti přece jen nabízela –, že jeho staršímu bratru Sebastianovi konečně spadly šupiny z očí a uviděl to, co jeho okolí bylo jasné už deset let.

Michael se tu horkou novinku dozvěděl od svého komorníka Toma Simpkinse. Podle všeho se lady Antonia Rawlingsová vrátila z Kentu už včera večer v Sebastianově doprovodu a noc strávila v jeho posteli. Pokud tohle nerozhoupe svatební zvony – a především nerozsvítí Sebastianovi v té tupé lebce –, Michael ochotně sní svůj klobouk.

Sotva Michael stoupl na černobílou dlažbu vstupní haly, z knihovny se vynořil Crewe, jenž v londýnském sídle Cynsterových dělal majordoma už dlouhých deset let.

Michael se vlídně usmál. „Zdravíčko, Crewe! Tak se mi doneslo, že můj bratr už má o budoucí markýze jasno! Nemáte tušení, jestli už padla oficiální žádost o ruku?“

Creweův obvykle upjatý výraz se přelil v náznak úsměvu.

„Pokud vím, lord Sebastian je momentálně zasnoubený, můj lorde. S lady Antonií už před pár hodinami zamířili do Green Street.“

Antoniiným otcem byl hrabě z Chillingworthu, jenž měl londýnské rodinné sídlo právě v Green Street. Michael si představil, co se tam asi odehrává, a neubránil se smíchu. „Dal bych první poslední, kdybych teď v Green Street seděl jako muška na stěně a poslouchal, jak Sebastian žádá hraběte o dceřinu ruku.“

„Hrabě bude jistě potěšen.“

„Nepochybně, ale jak dlouho bude držet Sebastiana na mučidlech, než to dá najevo? O tohle mi jde.“

„Jsem si jistý, že lord Sebastian si dokáže poradit i v téhle situaci.“

Ne, Michael se o bratra nebál. Jakmile si Sebastian něco umanul, nic ho nedokázalo odradit.

„Máte namířeno do města, můj lorde?“

Michael užuž mířil k domovním dveřím, když náhle znehybněl. Obrátil se ke komorníkovi, protože až nyní si domyslel všechny důsledky bratrova životního kroku. Vždyť sňatek Sebastiana a Antonie mu dá po letech svobodu a bezstarostnost!

Vzhledem k tomu, že Michael byl jen o necelý rok mladší než jeho dosud svobodný bratr, už roky byl i on v hledáčku londýnských dohazovaček. Od jednoho z nich se co nejdřív očekával dědic rodu, jenž zajistí titul markýze po meči – takto zněl požadavek široké rodiny a jejich společenské vrstvy.

Ovšem teď se zničehonic odhodlal Sebastian…

Michael se zamyšleně obrátil ke komorníkovi. „Jen co se ta věc rozkřikne, což nebude dlouho trvat, mezi lepšími kruhy ztratím na zajímavosti a konečně nebudu muset předstírat, že smysl života vidím jen v plesové sezoně a každodenních společenských dýcháncích.“

Tlak na Michaelovu účast na podobných událostech – kde se musel povinně ukazovat a v horším případě i házet očkem po svobodných dámách, jako by si mezi nimi vybíral –, přicházel spíš ze strany pratetiček a početné ženské části příbuzenstva než od rodičů. Se Sebastianem se tedy podřídili, aby měli trochu klid, ovšem nepřetržité kličkování mezi nástrahami ctižádostivých matek volných dívek bylo zábavné jen zpočátku. Velmi rychle se změnilo v nudu k uzoufání.

Hrát lovnou zvěř jen kvůli svému společenskému postavení a majetku Michaela netěšilo. Bylo to únavné a nudné.

Ovšem teď… teď to bude jinak. Tetičky ho konečně nechají na pokoji. Může se vrátit ke svému bezstarostnému staromládeneckému způsobu života – aspoň prozatím.

Dokud se sám nerozhodne jinak.

Michael s úsměvem kývl na komorníka. „Ano, jdu teď do města.“

Pravda, zatím netušil kam.

Crewe zdvořile donesl Michaelovi od věšáku převlečník a hůlku.

Michael vklouzl do kabátu, upravil si ho na ramenou a potáhl za rukávy, načež sáhl po černé lakýrce se stříbrnou rukojetí ve tvaru jelena. „Předpokládám, že moji urození rodiče už o té novince vědí?“

„Zatím ne, můj lorde. Pochopil jsem, že lord Sebastian má v plánu k nim hned odpoledne poslat kurýra. Vévoda s vévodkyní by se tady měli objevit do zítřejšího večera.“

„A sestra?“

„Lady Louisa se má vrátit až za několik dní. Možná se ještě předtím zastaví v Somersham Place.“

Michael přikývl a obrátil se ke dveřím, které Crewe úslužně otevřel. „Těžko říct, kdy se vrátím.“

„Ano, můj lorde,“ uklonil se Crewe.

Michael se zastavil hned za prahem. Dveře za ním tiše zaklaply.

Zamyšleně se zadíval k parku uprostřed náměstí, kde si na pěstěných trávnících hrály děti pod bedlivým dohledem svých chův a vychovatelek. Po štěrkových stezkách se loudaly módně vyšňořené dvojice a v ulicích kolem parku tiše projížděly kočáry a bryčky.

Co teď?

Opět ho zaplavila vlna známého vnitřního neklidu a znuděnosti. Cítil se nezakotvený, bez cíle. Pravda, teď se mohl s klidným svědomím vrátit ke svému někdejšímu požitkářskému stylu života – k nezávaznému popíjení, hazardním hrám, pánským večírkům, večeřím v luxusních restauracích a dalšímu hazardu a ještě divočejším pitkám –, ale kdovíproč ho to už nelákalo.

Zaskočeně si uvědomil, že tak nějak se cítí člověk na životní křižovatce.

To neužitečné dumání Michaela nezvykle popudilo. Škubl rameny, seběhl po domovním schodišti na chodník a zabočil doleva – a přímo před sebou spatřil Sebastianova záda.

Michaelův bratr spolu s Antonií Rawlingsovou mířil na východ – ovšem Green Street ležela opačným směrem. Dvojice zřejmě minula St. Ives House ještě dřív, než Michael vykročil ze dveří. Pokud však přišli z Green Street – což bylo logické –, kam mají namířeno teď?

Zvědavě přidal do kroku a začal dvojici dohánět. Sebastian s Antonií spolu cosi probírali, ale vzhledem k jejich soustředěnosti a rázným gestům to zřejmě nijak nesouviselo s chystanou svatbou.

Po chvíli se dvojice rozhlédla po nejbližších domech, zvolnila tempo a vyšla po domovním schodišti ke vchodu rozlehlého sídla.

Michael ten dům poznal už na první pohled. Wolverstone House.

Vida, vida! Tohle nebylo jen tak.

Zvědavě vystoupal za dvojicí ke krytému vchodu.

Sebastian zazvonil u dveří, ale současně zaslechl Michaelovy kroky na schodech. S Antonií se ohlédli a při pohledu na Michaela se vřele usmáli.

Michael se zazubil. Nejprve se obrátil k Antonii a uchopil ji za ruku, kterou si zvedl ke rtům. „Vyrozuměl jsem, že je na místě poblahopřát, i když se mnou bys na tom byla líp.“

Antonia se rozesmála a krátce mladíkovi stiskla prsty. „Moc bych se divila, kdyby nám to klapalo.“

Přitáhla si Michaela blíž a stoupla si na špičky, aby ho mohla sestersky políbit na tvář. Na oplátku od něho dostala stejně cudný polibek.

Pak o půl kroku ucouvla a zkoumavě se na Michaela zadívala. „Jelikož se co nevidět staneš mým švagrem, smím se tě právem zeptat, co tady pohledáváš.“

Michael se ohlédl po bratrovi. „Tuhle otázku jsem chtěl položit já vám.“ Pobaveně pleskl Sebastiana po zádech. „A ještě něco, bratříčku! Nejspíš bych ti měl poděkovat, že jsi mě zbavil povinnosti vlézt do chomoutu ještě před tebou.“

Sebastian se podíval Antonii do očí. „Rádo se stalo.“

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Tiráž

Titulní strana

Obsazení

1. kapitola