EDICE

DELFÍN

SVAZEK

STÝ

OSMDESÁTÝ

PRVNÍ

FRANZ WURM

KÖNIG AUF DEM DACH

EINE AUSLASSUNG

KRÁL NA STŘEŠE

VÝPUSTKA

PŘELOŽILA VĚRA KOUBOVÁ

TRIÁDA

2018

Franz Wurm

König auf dem Dach

Eine Auslassung

Král na střeše

Výpustka

© Franz Wurm – heirs, 2018

Translation © Věra Koubová, 2018

ISBN 978-80-7474-195-1

ISBN (PDF) 978-80-7474-304-7

ISBN (ePub) 978-80-7474-305-4

ISBN (mobi) 978-80-7474-306-1

Král na střeše

Výpustka

Se vzpomínkou na Gutzu Rederovou

a naši střechu.

K uctění památky Gisely Lindemannové.

Předmlouvání

Výpustka? Kdo vypouští, ten vydává, něco ze sebe uvolňuje, něčemu zadržovanému propůjčuje volnost a svobodu, je výpustí, která po proudu vysílá svou zprávu. Výpustkou může být ale na druhé straně i samo vypuštěné, totiž vynechané, někdy přímo odpad a výkal, a zbude po něm prázdno, nezřídka ku prospěchu zbytku. A výpustka může být i rozpustilá: což třeba hádanka, která hledá slova tak, že z nich část vypouští, upouští od něčeho a rozpouští formu ve prospěch jiné. Ještě jinak rozpouštění sádla. Zahřejeme-li je, nevypouští ze sebe nic, ani z něho nic nemizí, jen se roztéká a při zchlazení opět tuhne. Získáme tak vyškvařené sádlo a v něm, pokud je předtím nescedíme, škvarky (Grammeln, Greubi, Grieben, cretons, greaves) a to dohromady – sádlo se škvarky – dá báječnou pomazánku, která je ovšem, od té doby, co jsme si vyvzpomněli cholesterol, prožlukle nezdravá. K pomazánce patří přirozeně chleba... Škvarky však (Grammeln, cretons, Greubi, Grieben, greaves), obzvlášť jsou-li křupavé, si můžeme vychutnat i bez chleba, ano, vychutnat. Solíme dle potřeby.

Pro leckoho nic neobvyklého, a obvyklé, běžné věci s oblibou pociťujeme jako banální. Banalitu, otřepanou frázi a klišé známe dobře; každý jim rozumí; každý jim, docela bezděky, rozumí jinak; ano, každý pak každému rozumí už jen jinak, tedy špatně; docela bezděky a nevědomky.

Banality, klišé a otřepané fráze se ale někdy vyšinou: zbloudí-li do (zdánlivě?) nepřiměřeného kontextu – a co jiného je vyšinutost, co jiného takzvané šílenství? – jako tento král na tuto střechu... Ale ne, nemám tu co kázat a ani dokazovat nic nechci. Nanejvýš bych rád ukázal, že srozumitelně sdělovat je možné – alespoň v to doufám –, když zamířím na hlavu, abych se trefil pod pás, místo naopak. Možná je i tohle poetika; v každém případě však metoda, a já nebudu na vině, jestliže se hlava odmítne stát průchodem k břichu. Přijde pak zkrátka zkrátka.

Jen zbude otázka, co je to „srozumitelně“, a co vůbec znamená rozumět. A zbude i nadále.

Na přemýšlení je pořád času dost potom. Tím pravda není řečeno, že by se vyplatilo. Nemyslí nám prostě vždy jen hlava.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

Předmlouvání