AURA

BRÁNA K DUŠI

Cesta k poznání a vědomé

přeměně energetických polí –

pro jasnou mysl ve stáří

a pokrok na duchovní cestě

Manuela Oetingerová

Přeložil Eduard Světlík

AURA – BRÁNA K DUŠI

Manuela Oetingerová

Die Aura: Das Tor zu Seele

2. vydání 2011

Copyright © 2010 der Deutsche Originalausgabe:

Aquamarin Verlag GmbH Volgherd 1 * D-85567 Grafing

Translation © Eduard Světlík, 2012

All rights reserved

ISBN 978-80-7359-260-8 (papírová kniha)

ISBN 978-80-7359-981-2 (e-pub)

ISBN 978-80-7359-958-4 (PDF pro čtečky)

ISBN 978-80-7359-941-6 (mobi)

ISBN 978-80-7359-924-9 (PDF)

ÚVOD

Jednou z nejkrásnějších duchovních proměn současného věku je neustále rostoucí hledání duchovních pravd za materiálními jevy. V lidech dozrává hluboké poznání, že za všemi skutečnostmi vězí duchovní plán, že se nic neděje svévolně, nýbrž podle skrytého smyslu. Zčásti tak soudí díky sílícímu pocitu, že naše planeta stojí před velkou proměnou a že je nejvyšší čas, aby procitli, mají-li pochopit její smysl. Stejnou měrou současně roste v mnoha lidech vědomí, že zvládání událostí každodenního života, osobní duchovní rozvoj, jakož i duchovní svěžest ve stáří jsou v našich rukou a v moci každého z nás. Zároveň však pociťují obavy z toho, že v pokročilém věku se jejich vědomí oslabí natolik, že nedokážou ovládat své myšlenky, emoce a činy. Tento strach se mezi nimi šíří a jeví se jako oprávněný, zejména nahlédneme-li do společnosti starých lidí. Nezřídka zaslechneme ustrašený povzdech: „Doufám, že já takhle nedopadnu!“

Příznaky, které se mohou s přibývajícím věkem projevit, pokud na sobě člověk nepracuje, mohou mít rozličnou podobu. Některý senior může podléhat iluzorní skutečnosti a manipulaci v méně významných záležitostech, jiný může nad sebou nadobro ztratit kontrolu i šanci své problémy řešit. Cizí manipulace a přebírání vlivných silových polí z citových a myšlenkových energií, které se v něm stálým opakováním zabydlely, představují pro každého překážku v jeho vývoji a zakalují mu vědomí. Dotyčný už pak není schopen jasně sledovat osobní cestu, neboť vládu nad ním přebírají nezpracované myšlenkové vzorce, které si vymohly vedoucí postavení.

Je dozajista neradostné, jak silně může být starší člověk v jemnohmotně chápaném smyslu slova „zamlžený“, a tím ztrácet přístup k realitě a k nezkreslenému poznání. Staré struktury získají převahu a ovládnou jeho myšlení i cítění. Sebeovládání a sebekontrola takového člověka se neustále zmenšují, zatímco cizí manipulace naopak většinou velmi rychle sílí. Téměř ve všech vrstvách aury dochází k masivnímu potlačení čaker a energetických polí v oblasti hlavy, zčásti též v prostoru hrudníku, střev a páteře. Vzniklé bariéry a zátěže se rozprostírají kolem celé hlavy jako pavučina a stále silněji se snaží proniknout do osobního energetického pole. Střeva váží u staršího člověka většinou o několik kilogramů víc než u mladších lidí, neboť se v nich usazují hmotné nánosy a zatvrdliny.

Svévolné struktury působí masivně na oblast hrudi a chtějí zaujmout poslední osobní prostor člověka. Právě tak se věší na páteř a její okolí zátěže, aby přerušily energetický přísun z jemnohmotných rovin. Staré a zkornatělé jemnohmotné struktury se noří do hmotné vrstvy a často zde způsobují ztvrdliny, které mohou původní řád zcela potlačit. Ty lze lékařskými přístroji diagnostikovat. Velmi často se ukazují husté jemnohmotné proudy a svazky v energetických rovinách, se kterými se starší člověk během života svázal a od nichž se nedokáže odpoutat. Cizí síly, které na něho doléhají zvenčí, mohou být mimořádně silné a zkoušejí si udržet pozici „energetického nosiče“. Leckdy se takové síly snaží napadenou „tělesnost“ vytěsnit a vzniklé prázdno zaplnit vlastním energetickým polem, čímž se cizí ovlivňování ještě vystupňuje.

Ve sféře nevědomí pociťují takto zatížení lidé, že nad sebou ztratili kontrolu, a pokoušejí se opustit tělo se svými duševními substancemi. Dost často vnitřně rezignují a domnívají se, že „boj“ nemohou vyhrát, že nemají žádnou šanci. Mnohdy jim připadá neudržitelné snášet trvale nepříjemné pocity a být vystaveni energetickému tlaku, který má zajistit trvající stav jemnohmotných nábojů, protože každá myšlenka a každý pocit zásobují energetická pole odpovídající energií. Útěk do nitra či mimo sebe, do vnějších vrstev aury, které denní vědomí jen obtížně sleduje, může být řešením citových překážek a břemen. Takto uvolněný prostor však dodává panujícím elementům ještě více moci a možností působení.

To je hrozný důsledek a při spuštění těchto procesů je většinou příliš pozdě na to, aby dotyčný člověk na sobě pracoval a zmíněnou „zamlženost“ zachytil. Z tohoto důvodu je nanejvýš účelné a důležité co nejdříve akceptovat a zpracovat stávající situace, pocity a myšlenky. Pokud již působící nátlak dosáhl jisté hranice, ponechává nám jen nepatrnou šanci, že poznáme, jak mu čelit, a následuje duchovní úpadek. Vlastní osobnost je stále více vytlačována z center vědomí a s pokračujícím oslabováním získávají sílící a zhušťující se energie stále snadnější přístup a stále víc přebírají kontrolu.

V této knize se nebudeme zabývat hmotnými, tedy tělesnými účinky, nýbrž jejich duchovním a emocionálním zázemím, které je vlastní příčinou zakalení vědomí. Tento poznatek a jeho spirituální pochopení, spočívající v jemnohmotné oblasti, jsou předpokladem aktivní práce na sobě samém a správného zacházení s citovými a duchovními vlivy, které na nás při pozemské pouti doléhají a s nimiž se musíme vyrovnat. Tím si ujasníme svoje energetické pole, upravíme nezpracované myšlenky a pocity a zamezíme přítoku cizí energie. K tomu si musíme stále znovu uvědomovat, že vše, co jsme někdy pocítili nebo nač jsme pomysleli, se nikam neztrácí, ale naléhá na své uskutečnění. Vždy jistým způsobem řídíme svůj běh života a měli bychom tedy dbát na to, abychom se zbavili břemen z předchozích životů a mnohdy i změnili svá energetická pole, jež jsou z hlediska celistvosti nezbytná. Čím dříve s tímto úkolem začneme, tím si budeme jistější, že mnoho energetických tlaků, které vznikají v jemnohmotných rovinách, včas uvolníme. S přihlédnutím k vlastním životním okolnostem a k přání dosáhnout přítomnosti bez zábran může energie svobodně proudit a odplavit staré zátěže.

Tohle však vůbec není lehká práce a vyžaduje značnou míru vlastní odpovědnosti a osobního nasazení. Tento základní postoj je důležitý, neboť jsme to jenom my, kdo může svůj život vzít do vlastních rukou a díky poznání a duchovní práci se rozvíjet a pokročit vpřed. Je to v pravém smyslu slova rozpletení pozemských pout svazujících ducha. Není pak žádný důvod, aby nás trápily nepěkné zážitky a události, aby se náš duch ve stáří zakalil, neboť život je tu pro nás a přeje nám jen dobré. Energetická základna negativních jevů přestane existovat a nebude tu už nic, co by se mohlo v hmotné rovině městnat. Sám život usiluje o to, aby jeho energie byly zdravé a mohly silně proudit, proto se o to všemi prostředky zasazuje. Zralý, očištěný člověk může svým vyzařováním velmi silně působit na své okolí a mnoho nepříjemných a matoucích energií harmonizovat k prospěchu svých bližních. Na člověka, který dosáhl vysoké zralosti a z něhož vyzařují citová stabilita a síla, je báječný pohled. V jeho blízkosti se pak rádi zdržují i mladší lidé a jsou vděčni za jeho radu či moudré slovo, protože cítí sílu a hloubku, z níž vycházejí. Záleží na každém z nás, zda se vymaníme z kroužení kolem svého Já, přijmeme určené úkoly, zpracujeme je, a tím přispějeme k procesu svého zrání.

Nijak nám nepomůže, budeme-li prohlašovat, že za těžké dětství či tvrdé rány osudu, které na nás dopadly, může okolí. Takové události samozřejmě ovlivňují náš citový život, ale současně mají svůj důvod a hlubší smysl – podněcují duši k vývoji, často nás zbavují břemen z minulých životů a představují vývojové etapy při dozrávání k lásce. Takový pohled na život nás vede k pokornému přijímání vnitřních procesů a k uvědomění, že život je tu vždy pro nás, a nikoli proti nám. Láska našeho Vyššího jsoucna a duchovní svět zasahují všechny lidi a nenechávají nikoho zbytečně trpět. I když to tak na první pohled nevypadá, je v tom vždy ukryt hlubší smysl. Tento přístup však samozřejmě neznamená, že všechno, čím nás život zaskočí, musíme trpně a odevzdaně přijímat. Znamená, že máme s jasným vědomím a bdělým duchem nepříjemné dění sledovat, ve svém nitru na ně reagovat, dané situace analyzovat a aktivně působit na jejich řešení. Vede to k větší bdělosti v životě – s každou zvládnutou situací a dílčím řešením našeho bytí se nám dostává většího přílivu energie a otevírá se nám širší přístup k duchovním sférám. Tím zdokonalujeme nejen svou vlastní existenci, ale i svoje okolí, neboť to se na každé individuální akci vždy nějakým způsobem podílí a dodává pozitivní či negativní impulsy. Každý z nás je spojen s celkovým bytím, a proto může na celkové poznání a dění působit, nebo se mu v případě potřeby bránit.

Jakmile poznáme a přijmeme reakce na osobní myšlenkové a citové procesy, započne jejich zpracování a můžeme nežádoucí pocity a myšlenky eliminovat.

Energetické a duchovní bloky vznikají z koncentrovaných myšlenek a citů, k nimž se přilepily cizí zátěže. Cizí pole se vytvářejí ze stejných citů a myšlenek jako bloky na základě zákona rezonance: Podobné přitahuje podobné. Tyto nežádoucí komprese narušují proudy jemnohmotné energie a mohou nám přítok toho, co k životu nutně potřebujeme, zablokovat.

Takové koncentrace, zřetelně viditelné v jemnohmotné oblasti, mohou od určité hustoty a velikosti dosáhnout samostatnosti a sledují pak svůj vlastní program. Tyto odštěpené části duše se osamostatní, vytvářejí si pud sebezáchovy a snaží se pak udržet získanou energetickou hladinu, nebo ji ještě zvýšit. Jde o duchovní zákonitost, jíž nelze uniknout, ale můžeme vzniklé struktury dobrovolně akceptovat, měnit, vyrovnávat, a tím je zneškodňovat. Tok tvůrčích sil a léčivá moc našeho nitra se tak obnoví.

Zakalené vědomí mají na svědomí samostatně působící citové a myšlenkové struktury, které se nám stále silněji snaží vnutit svůj program, a to zejména když se změní životní okolnosti nebo vnitřní prožitky. Sledují striktně své záměry a těží z duševních částic rozštěpené bytosti. Dosahují tak intenzivního vlastního života a vyvíjejí tlak na pokračování realizace svého obsahu. Bývají to dlouhodobě potlačované obavy, odmítání osobních struktur či výhrady vůči konkrétním lidem, které nebyly nikdy vysloveny nebo změněny. Často jde o epizody z minulých inkarnací, které nechceme akceptovat, a nyní dělají vše pro to, aby je náš systém přijal. Také hlubinné potřeby či vytěsněné obsahy, které jsme nikdy nevyjádřili, mohou ve stáří nabýt takové síly, že překryjí současnou realitu. Útěk do vytvořeného iluzorního světa může zakalit vědomí, a protože přestaneme využívat zabudovaný ochranný systém, uskutečňují svůj program. Třebaže určité nedobré rysy a žádosti své osobnosti odmítáme nebo potlačujeme, mohou na nás ty, jež se v současném životě vzpírají zpracování a kvůli potlačování energií vyžadují více síly, extrémně působit. Čím menší fyzickou energií v pokročilém věku vinou přirozených procesů stárnutí disponujeme, tím snadněji mohou potlačená rezidua účinkovat. Ubývající tělesnou energií ve stáří totiž nemůžeme vyrovnat větším přísunem duchovní energie, protože nezpracované struktury odčerpávají mnoho jemnohmotných sil.

Často býváme svědky toho, že třeba někdo, kdo právě dosáhl důchodu a mohl by se těšit z pěkných časů a pohody domova, nemá žádnou šanci na klidný život, nýbrž naopak denně zažívá stále větší neklid, stává se čím dál nervóznějším a nevyrovnanějším. Projevuje se tu typické energetické pole.

Jeden muž se například velmi mladý oženil a v rychlém sledu se mu narodily tři děti. Po jisté době koupil dům a měsíční splátky pro něho představovaly velké materiální i energetické zatížení. Ve svém povolání byl úspěšný, ale nebyla to profese, o níž snil, a tak se časem musel nutit k tomu, aby v zaměstnání vydržel, ačkoli ho nenaplňovalo štěstím. Každý den se snažil získat pomocnou energii povzbuzováním: „Máš sílu tuhle práci vykonávat, seber se, zmobilizuj všechnu svou energii, nemůžeš dát výpověď, jinak nebudeš schopen zajistit splátky na dům a životní potřeby své rodiny. Vzchop se!“ Pole sestávající z povzbudivých myšlenek a emocí, se každým dnem zvětšovalo, až nabylo nezbytné podpůrné síly a pomáhalo mu jeho situaci zvládat. Během různých onemocnění jej toto energetické pole přes ně přenášelo, neboť si nemohl dovolit dlouho stonat, aby nepřišel o místo. Jeho tělo přestávalo stávající potíže zpracovávat. V auře tohoto muže se prosadilo pole s vytyčenými úkoly a snažilo se daný program realizovat samo. Odštěpené části duše přispěly k jeho osamostatnění. Po určité době dotyčný už na žádnou motivaci nemyslel, převzalo to za něj energetické pole, aktivovalo se a samo uskutečňovalo zvolený program. Když onen muž nakonec odešel do důchodu, existující energetické pole se ale prostě nevypnulo, nýbrž zůstalo aktivní v domnění, že musí nadále plnit původní úkoly. Denně muže popohánělo, aby neochaboval v práci pro firmu, na což byl navyklý. Toho pak trápilo stálé rozladění a veliký neklid, protože vlastně neplnil příkazy svého vybudovaného energetického pole a nedokázal vybuzenou energii transformovat. Nebylo mu dobře, byl nespokojený.

V tomto případě bylo absolutně nezbytné dané energetické pole odstranit a změnit jeho program. Něco takového se však nepodaří ze dne na den, a pokud si toto pole ani neuvědomujeme, jen těžko můžeme znát a měnit jeho program. A to má za následek vleklé, těžké a nepříjemné období.

Podobnou situaci si můžeme představit ve světě počítačů. Pokud nevíme, o jaký program jde, ani s ním neumíme zacházet, můžeme poskakovat po klávesnici, jak dlouho chceme, a nedostaneme se k němu, natožpak abychom ho dokázali přepsat. Zoufalství bez znalosti příčiny.

Postižený muž v popsaném případě může díky neklidu a nevyrovnanosti poznat, že něco nehraje. Po zjištění obsahu svých potíží se může v klidu spojit se svým energetickým polem a pokaždé, když pocítí neklid a „počítačový program“ se před ním otevře, být aktivní, vlídně a pokojně popřemýšlet a rozhodující informace změnit. Je blahodárné, že nám život nabízí možnost změnit samostatně působící pole, které jsme si sami vytvořili. Často nám to připadá těžké, ale obsah mnohých polí a myšlenkových forem bývá zkrátka nepříjemný, neboť přijímání těchto oblastí probíhá přes čakru solar plexu a je provázeno individuálními pocity. Potlačované pole to s námi myslí dobře a slouží nám, svému stvořiteli, podle zadaného programu. Nemá proto cenu na takové pole nadávat, být na ně zlý, ale je třeba mu za dosavadní činnost poděkovat, změnit jeho myšlenkové bohatství a uvolněnou energii láskyplně přivítat. V žádném případě bychom je neměli potlačovat a říkat: „S tím nechci mít nic společného!“ Tyto energie se musejí znovu zařadit do systému. Jde o osobní energie, které nám chybějí, pokud je zaženeme. Protože každá osobní potlačená energie se vrací na místo svého původu, je s ním konfrontována, neboť je důležité a správné, aby se integrovala do našeho systému a vytvořila s ním jednotu.

Je důležité poznat, že se nám myšlenkové formy zpřístupňují, dokážeme-li je pocitově vnímat. Je to sice nesnadné, protože se přitom necítíme dobře, ale je to jediná možnost, jak změnit své postoje a oprostit se od zabudovaných vzorců. Schopnost poznat své neočištěné vyzařování a pomocí práce a lásky je zapojit do tvůrčího proudu je skutečným darem.

Muž z uvedeného příkladu tak může při meditaci vynést pocity a myšlenky zatěžující jeho nitro a vpustit tam přicházející podněty. Nesmíme zapomínat, že jednota myšlení a cítění nám dlouhá léta sloužila a pracovala pro nás. Za to, že se nyní projevuje nepříjemně, nemůže. Čím láskyplněji takové formy a pole pozorujeme, tím silněji do nás vtéká láska, která staré vzorce mění a rozpouští. Neděje se tak okamžitě, neboť se formovaly po mnoho let, ale jejich rozpadání bude stále silnější, až stará struktura zanikne úplně. V počátku každého očistného procesu se dosavadní obsah ještě jednou mimořádně silně projeví, ale časem bude stále mírnější a klidnější a jeho působení budeme lépe snášet. Staré vzorce můžeme trvale poznávat a stále znovu být stavěni před nutnost tyto pomocné prostředky, které jsme si sami vytvořili, odstraňovat.

Musíme si být vědomi i toho, že s přibývajícím věkem tělo stárne, mladistvá vitalita slábne a dostavují se určité projevy stáří. Některé aktivity už nemůžeme pěstovat v takové míře jako v mladších letech, dříve se unavíme. To je přirozený proces, který má snesitelný průběh, pokud je duchovní zázemí aktivní a působí harmonicky podle zákonitostí tělesné povahy. Vyžaduje to i dobrou výživu a pohyb, který zvládneme a který je pro nás příjemný.

Dříve jsme mohli ve velkých rodinách pozorovat zajímavý jev. Děti, z nichž během dne tryskala vitalita, byly večer nabité energií a tulily se k babičce či dědečkovi, aby od nich načerpaly klid a zbavily se přirozenou cestou své hyperaktivity, čímž se vytvářel harmonický energetický soulad. Tato tělesná výměna energie v moderních životních podmínkách přestává existovat, protože mladé rodiny a staří lidé žijí většinou odděleně. I z tohoto důvodu je důležité vyhledávat ve stáří prameny energie v jemnohmotných sférách a bránit každému narušení tohoto energetického toku.

V této knize si nejprve objasníme energetické, jemnohmotné zázemí člověka a po něm si vysvětlíme platné duchovní zákony. Potom se podíváme na formy a vzhled polí včetně aury a detailně si rozebereme určité situace. S nutnými informacemi a hlubšími poznatky je pak možné řešit vlastní problémy, poznat a osvětlit vlastní nitro. Čím jasněji a svobodněji vibruje lidské energetické pole v celkové auře, tím volněji mohou téci vyšší síly. Po zpracování určitého pole problémů už neexistuje žádný důvod a žádná duchovní příčina, proč by mělo docházet k zatemnění a zakalení lidského ducha. Intenzivní prací na sobě, čištěním a směrováním energií se naopak vytvářejí předpoklady, abychom s dokonalejším vědomím a duchovní prozíravostí řídili svůj život a v citové sféře se přiblížili světelným energiím. Můžeme tak pozdvihnout svou duši a po tomto životě vstoupit do vyšších sfér. Nemusíme stát na prahu a bolestně zjišťovat, co všechno jsme nestihli zpracovat. Nezůstaneme svázáni s podobně vibrujícími poli této planety, nýbrž dokážeme se svou prosvětlenou duší vystoupat výš. V pozemském životě lze emoce snadno potlačit, ale v oblastech jiného světa jsme jimi neustále obklopeni a oprostit se od nich trvá podstatně déle. Mnohé duše už musely s úlekem zjistit, že kvůli neodstraněným nebo nově vytvořeným vzorcům jsou nuceny znovu přijít na Zemi a v mezidobích nemohou opustit astrální světy.

Pro duši, která své úkoly zvládla a vibruje v souladu se svým duchovním vedením a s vyššími silami, je přechod z materiální do jemnohmotné sféry, tedy odložení hmotného šatu, nenásilným a mírným procesem, který žádné struktury nesvazují a nebrzdí. Díky vytvořeným vazbám s vyššími sférami může taková duše snadněji přijímat pomocné a osvobozující vibrace a stále intenzivněji vnímat blízkost láskyplných pomocníků a duší, jež jí vycházejí v ústrety.

Důležitou součástí mentální a emocionální práce je usměrňování duševních složek, které se v dětském věku nedokážou v příslušné době napojit na potřebné energetické struktury, čímž mohou vzniknout energetické proluky nebo přímo velký nedostatek energie. Tyto neusměrněné, většinou dětské složky, prahnoucí stále po vyrovnání energie, nás mohou nevědomky značně ovlivňovat a stát hodně sil.

V této knize se budeme rovněž věnovat cizím vlivům, stejně jako možnosti, jak se od nich osvobodit nebo se jim předem vyhnout. Četné entity této planety nakládají se svými energiemi tak, aby nás udržovaly v koloběhu znovuzrození a bránily nám vymanit se z pozemské sféry, protože jinak už by se nemohly přiživovat na naší energii a ovlivňovat nás. V míře až děsivé jsme totiž manipulováni cizími vlivy, které se snaží nás udržet ve své moci. Nevědomky tak napájíme určitá energetická pole a myšlenkové formy a kvůli tomu trvale ztrácíme vlastní energii, jež nám pak chybí pro osobní osvobozovací procesy. To je samozřejmě politováníhodná okolnost, ale poznáním a změnou takových vlivů můžeme osobní proud energie rychle nově nasměrovat a jeho působením změnit vnitřní struktury, aby už je nikdo nemohl dál zneužívat. Rovněž můžeme v této záležitosti dosáhnout větší svobody a jasnosti, takže nebude existovat žádná síla, která by nám kalila vědomí, a ani ve stáří nám nic nebude bránit v jasném úsudku a řízení vlastního života.

K dosažení jasné mysli jako předpokladu svobodného ducha je nutné, abychom byli připraveni přijmout svou pravou podstatu. Je důležité se jí co nejvíce přiblížit, poznat a akceptovat i nepříjemné rysy svého nitra. Při výchově často slýcháme, že musíme být dobří, aby nás naši blízcí pozitivně přijímali, nebo že nesmíme ukazovat žádné slabiny, abychom nebyli pro svou slabost odsuzováni a haněni. Takových představ je třeba se zbavit, protože kdyby bylo všechno jen dobré a silné, vypadala by naše planeta docela jinak.

Musíme být ochotni akceptovat i nepříjemné pocity, abychom je mohli v jejich hloubce zpracovat. Jinak se bude vše negativní tlačit do aury a při tělesném oslabení se potlačené síly vrátí a budou se chtít prosadit. Při mimořádně silném ataku potlačených prvků je v momentální stavu osobnosti velmi těžké udržet si nadhled a poznat, co se v našem nitru vlastně odehrává. Ochota přijímat nepříjemné situace je extrémně důležitá. Jakmile si začneme něco předstírat, vytváříme si iluzorní svět, který nás opřede svými sítěmi a zamlží nám pohled; promítne se i do jemnohmotné sféry a bude na nás působit. Protože takové dění se rádo přesouvá do oblasti nevědomí, vzniká velké nebezpečí, jež nelze podcenit. Naštěstí – sledujeme-li své myšlenkové a emocionální pochody – je vždy možné takové zdání odhalit a odstranit.

Poznání emocionálních a mentálních energií je nesmírně důležité právě proto, abychom dokázali předvídat průvodní děje a činili potřebná opatření vedoucí ke zvládnutí problémů. Jedině při jednoznačném přitakání a akceptování i nepříjemných záležitostí můžeme dospět do stadia duchovní svobody.

Tyto poznatky by však neměly vyvolat žádný emocionální stres, jako kdyby zpracování problémů bylo možné jen v případě, že všechno zvládneme perfektně. Stále znovu máme sklon upadat do starých vzorců a opakovat stále stejné chyby, než jsme schopni je odložit. To je normální a v pořádku. Po každém klopýtnutí či pádu bychom se ale měli zvednout a jít dál.

Přijetí a zpracování nežádoucích energetických polí často brání pocity jako „to nedokážu“ nebo „k tomu prostě nemám dost sil“. Je to sice pochopitelné, ale přesto by měla následovat pracovní aktivita, neboť se nám v každém případě dostane nezbytné niterné pomoci pro naše duchovní úkoly. Na této planetě existuje mocné pole, které vytváří soucítění a stále nás k tomuto citu podněcuje. Mnozí lidé jsou tímto polem silně přitahováni, což důsledně podporuje zpracování problémů, neboť teprve hluboké pochopení toho, že nepříjemné události a zážitky jsou důležitým krokem osobního vývoje, a nikoli trestem a břemenem, nás může dovést k osvobození.

Život sám ukazuje příslušné situace, a pokud si počínáme v souladu s danými úkoly a důvěřujeme vládě své duše, nemůže dojít k ničemu, co by odporovalo úmyslu Stvořitele – a celistvý proces je ochráněn. Většina obav pramení z nedostatku důvěry v duchovní vedení, které se snaží podporovat duchovní bytosti dosud nenaplněné láskou. Odmítáním a potlačováním přichází často nazmar mnoho vynaložené energie, zatímco bychom měli co nejvíce podnětů přijímat, nechat působit, orientovat se v nich, adekvátně je zpracovat, a tím si vydobýt maximum svobody. Díky tomu a práci na sobě dosáhneme nejen duchovní osvěty, ale vypěstujeme si zároveň ctnosti jako trpělivost, pokoru a lásku k bližním.

Zpracováním energetických zábran se aura vyjasní a my můžeme načerpat více energie z duchovních sfér.

Čím víc se aura čistí a vyjasňuje, tím více inspirace můžeme z duchovních rovin získat. Příchozí informace nejsou zkaleny osobními vzorci, dochází ke svobodné výměně. Volněji probíhá i vnímání lidí kolem nás. Zásluhou intuitivních odkazů, pomocí a podporou duchovních vůdčích sil můžeme posloužit lidem ve svém okolí, poskytnout jim účinnou radu nebo v energetické rovině podnítit jejich vývoj.

Svobodnější tok energie umožňuje inkarnované osobnosti chápat stále jasněji a výrazněji, které nové informace jsou pro ni vhodné, která rozhodnutí jsou pro ni správná a jakou cestou by se měla vydat. Tímto způsobem mohou vyšší síly inkarnovanou osobnost zapojit do služby lidstvu a práce na energetických polích. Naše duše tak nežije pouze pro sebe, ale i pro ostatní. Vše je vzájemně propojeno, každá iniciativa je registrována a projevuje jisté účinky. Lidé, kteří se vydávají objevitelskou duchovní cestou, se s jemnohmotnou duchovní rovinou vždy vyrovnávají obtížněji než ti, kteří volí širokou prošlapanou cestu. „Čas ducha“ můžeme v tomto smyslu chápat jako období, v němž se odehrává vnímání a poznávání duchovního jemnohmotného zázemí, které začíná vibrovat v harmonii s aktivním životem a jeho zákonitostmi. Přesto, díky objevitelské práci na kolektivním poli, dochází k uvolnění četných pozemských vazeb, což vyžaduje mnoho síly a lásky.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

ÚVOD

01 TĚLO – DUŠE – DUCH

06 LIDSKÁ AURA