Natália Michalovová

INTERNETOVÉ ŠIALENSTVO

Ukážka z elektronickej knihy

Autorka obálky: GIORGIA RIZZA

ISBN (EPUB): 978-80-570-0406-6

Úvod

Americká konzultačná spoločnosť Interbrand publikovala rebríček najsilnejších obchodných svetových značiek. Na prvom mieste v rebríčku Best Global Brands 2017 sa znova umiestnila spoločnosť Apple. Po nej nasledujú Google a Microsoft. Podľa údajov, Apple by mala mať hodnotu okolo 184,2 miliárd dolárov, Google 141,7 miliárd dolárov, Microsoft 80 miliárd dolárov. Za nimi nezaostávajú ani ďalší giganti služieb on-line ako Amazon (jeho hodnota je 64,8 miliárd dolárov), Samsung (56,2 miliárd), Facebook (48,2 miliárd) a IBM (46,8 miliárd dolárov).

Ak sa tieto príjmy prerátajú na sekundový príjem, tak je takmer nemožné uveriť, že Apple zarobí za sekundu 1 444 dolárov, Google 616 dolárov za sekundu a Zuckenbergov výtvor Facebook zarobí za sekundu 323 dolárov.

Len na porovnanie. HDP Srbska dosiahlo v roku 2016 výšku 38,3 miliardy dolárov. Príjmy Facebooku dosiahli v roku 2017 výšku 39,3 miliardy dolárov. Keby bol Facebook štát, bol by 90-ty najbohatší štát na svete.

Ročné príjmy Microsoftu sú vyššie ako HDP Slovenska. Keby bol Microsoft štát, tak by bol 65-ty najbohatší štát na svete.

A aký je predmet podnikania týchto spoločností? Čo vyrábajú? “Advertising”. Hlavný predmet podnikania: poskytovanie zábavy a reklamných služieb.

Presne, ako to opísal vo svojej vedeckej štúdii profesor Douglas C. Schmidt z Univerzity Vanderbilt. Google je najväčšou zábavnou a reklamnou agentúrou na svete. Je prevádzkovateľom najväčšieho počtu web browserov, je takmer v každom mobilnom aparáte a je najväčším (nebojím sa dodať monopolným) vyhľadávačom na svete.

Google nemá na trhu reálnych súťažiteľov. Lebo ak sa pozrieme na pokrytie trhu u jeho “agonického konkurenta” spoločnosti Bing, ktorý je využívaný ani nie 7% “vyhľadávania chtivých”, tak určite mi dáte za pravdu, že nejde o konkurenciu v pravom slova zmysle.

Denne strávime “v súkromných priestoroch” internetových spoločností väčšinu nášho času. Je nám tam fajn. Sú zábavné, ponúkajú nám odreagovanie, relax, našli sme si tam veľa priateľov, môžme tam pohodlne nakúpiť a dozvedieť sa veľa noviniek a senzácií. A navyše, je to zadarmo.

Menšie upresnenie. Až tak zadarmo to zase nie je. Lebo “lístok” do tohto zábavného cirkusu niečo stojí. Platí sa zaň. Problém je len v tom, že nevieme presne, akú má cenu, aké sú podmienky vstupu a čo sa stane potom.

Inými slovami, exponenciálny vývoj digitalizácie nás zastihol nepripravených. Nás občanov (čo je viac ako normálne veď nie všetci sme počítačovými expertmi) a naše vlády (ktorým chýbajú vízie a schopnosti riešiť daný stav).

A tak sa už dlhé roky prizeráme tomu, ako stúpa bohatstvo a reálna moc pár spoločností, ktoré sú príliš veľké a silné na to, aby platili dane, rešpektovali pravidlá fair play v obchodných vzťahoch, nezneužívali ich dominanciu na trhu, riadili sa korektnými obchodnými praktikami, rešpektovali právo na súkromie a právo na osobný život “priateľov”, …

“Nie sme výnimoční, pretože sme starí. Sme starí, pretože sme výnimoční…”, to je veta, ktorou uzavrel oslavu 200 rokov značky Brooks Brothers, jej prezident Claudio Del Vecchio (člen jednej z 500 obchodných spoločností najdôležiteších na svete).

Málo z nás o tom vie, ale košele značky Brooks Brothers, takzvané “button down” už nosili americkí prezidenti ako Abraham Lincoln, Theodore Roosvelt, Franklin D. Roosvelt (ten zbožňoval kabáty tejto značky), John Fizgerald Kennedy, Nixon, Herbert Hoover a Bill Clinton.

Keď bol Abraham Lincoln druhý krát zvolený za prezidenta USA, oblek, v ktorom bol oblečený v deň jeho inaugurácie preň navrhli a na mieru ušili práve bratia Brooks. A do vnútra saka všili vetu: “Jeden národ, jeden osud.” V obleku tej istej značky bol odetý aj v deň jeho vraždy vo Ford´s Theatre. A neboli to len americkí prezidenti, ktorí podľahli kvalite tejto značky. Brooks Brothers miloval aj Jack Kerouac, Gary Cooper, Cary Grant, Clarke Gable, Andy Warhol, rodina Astor, Rockfeller, …

200 rokov rešpektovania pravidiel kultúry obchodovania a investovania do kvality. 200 rokov denno dennej práce ľudského umu a tvorivosti. A teraz si predstavme, ako sa musia cítiť ľudia, ktorí pracujú a investujú do tohto symbolu kvality a histórie, keď vidia, že nejaký internetový obchod predáva “nylonovú handru” s označením tejto značky na internete.

Predstavme si, ako sa musia cítiť novinári, ktorí vidia, ako krachuje ich vydavateľstvo alebo keď im redakcia oznámi, že im musí znížiť platy. Dôvod. Nedostatok zdrojov. Ľudia preferujú informácie z internetu. Máme vôbec predstavu o tom, koľko redakciu stojí investigatívny novinár? Pán novinár! Osoba, ktorá denno denne investuje svoju šikovnosť, čas, vzdelanie a mnoho krát aj život na to, aby podala svedectvo o reálnych udalostiach.

Keby nebolo novinárov, svet by sa nikdy nedozvedel o tom, že 6 ročné deti v Kongu pracujú zadarmo 10 hodín denne v kobaltových baniach. Že na Panamských bankových účtoch pokojne driemu peniaze niektorých politikov a podnikateľov získaných predajom zbraní, recykláciou a praním špinavých peňazí. Keby nebolo novinárov, svet by sa nedozvedel o zneužívaní malých detí cirkevnými hodnostármi,… takto môžem pokračovať do nekonečna.

A koľko vlastne zarába takýto hrdina? Dámy a páni, mesačný plat investigatívneho novinára je niekoľko krát nižší ako mesačný plat spiaceho poslanca v NR SR. Spiaci poslanci ma ale teraz netrápia. Lebo vypuklejším problémom je to, že zatiaľ čo novinári pracujú mnoho krát aj zadarmo, na ich práci sa priživujú platformy ako je Facebook, You Tube, Google a podobne. Pretože za prevzatie audiovizuálneho materiálu a informácií od agentúr internetové platformy neplatia.

Internet, zľahčene povedané, nepozná pojem copyright. A tento trend, kedy na bravúre iných zarába digitálny gigant, ktorý nemá žiadne investície v procese získavania informácií spôsobuje to, že serióznemu žurnalizmu hrozí zánik.

Chcem upresniť, že ja technologický pokrok vnímam ako pozitívnu a výnimočnú vec. Je úžasné, ako tento fenomén uľachčil a zmenil životy každého z nás. Ako napreduje, ľudom otvára nové obzory a ponúka nové možnosti.

Avšak ako advokátka, ktorá sa zaoberá ľudskými právami sa nemôžem nepozerať na jednotlivé právne aspekty tohto fenoménu inak ako kriticky.

A práve preto sa v tejto knihe snažím čitateľom priblížiť to, ako digitálny svet ohrozuje základné ľudské, politické, hospodárske a sociálne práva garantované nám všetkým ústavou a medzinárodnými právnymi dokumentmi.

Svet podľa Jacka Ma (alebo Alibaba a milión falšovateľov)

V roku 2016 internetový obchod s falšovaným tovarom spôsobil škody na svetovej ekonomike vo výške viac ako 1,7 triliónov dolárov. Odhaduje sa, že používaním bitcoinov do piatich rokov e-commerce s falšovaným tovarom vzrastie o 70%. Najvýraznejšiu úlohu v tomto parazitovaní na mene a kvalite originálnych výrobkov má predovšetkým e- commerce z Číny.

Internet pretransformoval obchod s Čínskym tovarom v najrozšírenejšiu a najmenej kontrolovanú svetovú značku. Bez akejkoľvek certifikácie, kontroly a známky kvality. Prostredníctvom DHL sa z Číny dostáva na svetový trh akýkoľvek výrobok bez minimálnej kontroly jeho kvality či kontroly jeho vplyvu na zdravie spotrebiteľov. Colnice nie sú v stave skontrolovať každý jeden balík, ktorý sa dostaví z Číny. No a k tomu prispievajú aj zákony, ktoré v mnohých krajinách neprikazujú sprísnené kontroly originality tovarov alebo neumožňujú zhabanie falšovaného tovaru. A preto, pokiaľ falošnú „Vuitton- ku“ nezastavíme v Číne, môže si slobodne kolovať po celom svete.

Chýbajúca regulácia, absentujúca kontrola internetového obchodu a absencia etických pravidiel obchodovania v systéme, v ktorom sa každý môže slobodne zaregistrovať na internete a otvoriť si tam „vlastný boutique“, dáva priestor na podvody a klamanie tých, ktorí veria v serióznosť a dobrú vieru predávajúceho.

Otázka je, ako sa môže chrániť povedzme toskánsky výrobca značkového vína pred niekým, kto prostredníctvom internetu predáva červené „pavíno“ vo fľašiach Chianti Riserva D.O.C.G. alebo francúzsky výrobca šperkov, ktorý si všimne, že nejaký internetový obchod predáva „jeho“ Cartier náramky za 70,-euro? Existuje rýchly a účinný spôsob, ako sa títo poškodení vlastníci originálnych značiek môžu domôcť okamžitého stiahnutia takýchto napodobnenín z obehu, vypátrania páchateľa a vymôcť si aj náhradu škody?

A aká je vlastne výška škody spôsobená predajom falšovaných výrobkov? Je možné ju vôbec vyčísliť? Predstavte si, ako sa musia cítiť povedzme producenti Kráľa svetových syrov „Parmiggiano Reggiano“, keď vidia predávať prostredníctvom internetu „zmes nestráviteľných ingrediencií“ (mnoho krát aj zdraviu škodlivých) opatrených obalom a pečaťou kvality Parmiggiano Reggiano. Za touto značkou a výnimočným zložením tohto syra (z alimentárneho hľadiska ide o výnimočnú kombináciu pomeru vápnika, bielkovín a probiotických kultúr), sa skrýva takmer 9 storočí starostlivo uchovávaná receptúra a dodržiavanie prísnych pravidiel výroby. Na jeho výrobu je možné použiť len mlieko z voľne sa pasúceho dobytka na zelených pastvinách vybraných provincií Parmy, Reggio Emilia, Bolone, Modeny a Mantovy a rigorózne používať pri kontakte s mliekom len a len medený kotol. A to všetko len v miestnosti, kde teplota nebude nižšia alebo vyššia ako 33 stupňov. Dožičiť mu 4 týždenný soľný kúpeľ a po ňom tejto skvostnej hrudke dopriať trochu slnka. Ale len tak trochu, aby mu to neublížilo, a potom šup ho na zaslúžený 18 mesačný odpočinok, počas ktorého sa oň treba starať, každých 5 dní ho obracať a prísne sledovať teplotu a vlhkosť v miestnosti. Ak však z nášho Parmiggiana chceme “Oscara” medzi jeho bratmi, tak to ho musíme pekne nechať a prísnu láskavú starostlivosť oň predĺžiť až na viac ako 36 mesiacov. Až vtedy sa bude hrdiť prívlastkom “Stravecchio” a bude Oscarom medzi syrmi. A teda, jeho cena sa môže vyšplhať niekedy až nad 40,-euro za kilogram. Cena! Nie hodnota! Hodnota ľudkej invencie, starostlivosti, receptúry, ochrany teritória a ľudskej práce, to, čo tento alimentárny amplexus znamená pre tých, ktorí sa oň starajú je nevyčísliteľná.

Vráťme sa teda k mojej pôvodnej otázke. Je možné rýchlo a bez nákladov stiahnuť falšovaný výrobok z čínskej internetovej platformy e- commerce a domôcť sa náhrady škody? Odpoveď znie, je to takmer nemožné! Pán Jack Ma, stvoriteľ a vlastník internetovej platformy Alibaba síce ponúka možnosť, aby sa poškodená osoba obrátila na jeho platformu so žiadosťou o prešetrenie veci a zablokovanie škodcu. Avšak reálne je to absolútne neefektívne. Dôvod? Poškodená osoba musí byť v stave preukázať, kto predáva falšovaný tovar a indikovať presne link a osobu falošného predajcu. Je vám jasné, že odhaliť osobu za anonymným profilom je takmer nemožné.

Na Alibabu sme prikrátki!

V reportáži, ktorú zrealizoval tým talianskych investigatívnych novinárov okolo Lucu Chiancu bol presne zdokumentovaný a vysvetlený mechanizmus fungovania kontroly e- commerce v Číne (a keďže web nemá hraníc, takto to funguje na celom svete). Alibaba má enormné finančné prostriedky a neuveriteľné zázemie na čínskom teritóriu a to má vplyv aj na to, že lokálne čínske súdy sú mu plne k dispozícii. Ak máte šťastie, po útrapnom boji dosiahnete, že link s falošným výrobkom bude vymazaný. Ale nie je vylúčené, že o pár dní si ho tá istá osoba zaregistruje znova. Pod iným menom. A ako na celý problém reaguje čínska vláda? Tá tvrdí, že poškodený sa môže obrátiť na čínsky úrad (ekvivalent Obchodnej a priemyselnej komory), ktorý mu poradí, aby si našiel spolupracovníka na čínskom teritóriu a spolu s ním našiel fabriku, kde predmetný tovar vyrábajú. A až keď preukáže, že výrobky sú falošné, úrad zasiahne. Inými slovami, ak ste poškodený, tak vy sami na čínskom teritóriu musíte nahradiť prácu orgánov činných v trestnom konaní (ktoré by tento váš problém riešili inde na svete) a preukázať všetky okolnosti prípadu. A čínska vláda sa prizerá a pokračuje v ťažení zo status quo.

Od čínskeho piva k finančnej galaxii Alibaba

A kto je vlastne “Rocky Marciano” v ringu e- commerce v Číne, známy pod menom Alibaba? Poďme sa s ním zoznámiť.

Pán Jack Ma začal ako “no man”. Bez minimálnej znalosti technologického procesu sa vypracoval na jedného z najbohatších a teda aj najvplyvnejších mužov planéty. Osvietilo ho v roku 1995 v Seattli, keď jeho túžba po čínskom pive kúpenom na internete ho priviedla ku geniálnemu nápadu. Predávať ho Američanom prostredníctvom internetu. Nelenil, vysúkal si rukávy a dal sa do práce. Splnil si svoj sen. A aký to je len krásny sen! Dnes už totiž Mr. Ma nie je len obyčajným podnikateľom. Postupne sa z neho stal veľvyslanec Číny vo svete.

V roku 2015 poskytol interview prezidentovi USA Barackovi Obamovi, stal sa poradcom bývalého britského premiéra Davida Camerona v oblasti komerčných akvizícií, komunikuje s hlavami vlád a štátov (ako je s Justin Trudeau, Angela Merkel a podobne). V New Yorku sa stretol aj s prezidentom USA Donaldom Trumpom a jedným dychom mu prisľúbil vytvorenie viac ako milióna pracovných miest v Amerike. Tento sľub však po pár mesiacoch odvolal.

Alibaba totižto nie je len obyčajná internetová platfoma na kúpu vecí. Alibaba je finančný teritoriálny monopol. Alibaba je najväčšou platobnou platformou na svete. 11 krát väčšou ako Paypal. Ako to rád pán Jack prízvukuje: “Sme oveľa väčší a silnejší ako eBay a Amazon dokopy. Denne doručujeme 30 miliónov balíkov len v samotnej Číne. My nekupujeme, my len predávame. Pomáhame ľudom, aby sa aj z nich mohli stať predajcovia. A takto všetci podnikatelia. My nie sme e-commerce. My sme infraštruktúra biznisu v Číne.”

Presne tak. Alibaba, na rozdiel od Amazonu, nemá vybudovanú materiálnu štruktúru distribučnej siete. Tovar nepredáva priamo. Nedisponuje skladmi ani skladišťami. Alibaba len prenajíma svoj internetový priestor na to, aby umožnil záujemcom uskutočňovať ich biznis. Alibaba je komplexná finančná galaxia s miliónom obchodníkov, poskytovateľov služieb, predajcov, taxikárov, muzikantov, umelcov, radcov a konzultantov. Disponuje svojím vlastným platobným a kontrolným systémom. Alibaba je v podstate najväčším čínskym zamestnávateľom, bankou, obchodnou komorou a sponzorom štátu.

Chcete vedieť, kde v Pekingu nájdete najbližší taxík? Obráťte sa na Alibabu, ktorý vám ho objedná prostredníctvom app Didi Chuxing (vyvinutej Alibabom) a platiť budete, ako inak, Alipay. Chcete si pozrieť nejaký film? Alibaba vám ponúka hosting Youku Tudou na device Meizu podporovaný operatívnym systémom YunOS, kde vás hneď potešia aj reklamou výrobkov predávaných internetovou platformou Taobao. Všetko spoločnosti Alibabovej veľkej rodiny. A ak máte chuť na čínske špagety, prečo si ich neobjednať cez Alibabovskú donášku?

A z čoho plynie zisk Alibabu?

Zisk plynie z provízií predaných tovarov a služieb, z prenájmu portálov potencionálnym záujemcom a dodávateľom, ktorí sú povinní disponovať tzv. member ship kartou, ktorá im umožní spolupracovať s platformou, z reklamy a marketingu. Čistý ročný zisk tejto spoločnosti je okolo 6 miliárd dolárov. Na burze je kvótovaná len 3 roky a už sa jej hodnota znásobila ( teraz je hodnota tohto giganta na burze viac ako 450 miliárd dolárov).

Teda, stala sa najsilnejším “competitorom” vo svete e- commerce. Je čínskym internetovým gigantom. Len v Číne počas jedného dňa dodá viac ako 30 miliónov balíkov a vybaví viac ako 832 miliónov objednávok. Prostredníctvom tejto internetovej platformy je kupiteľné takmer všetko. Od oblečenia, cez potraviny, tovar pre domácnosť, lieky, elektroniku, lístkov do kina … Z poslednej účtovnej závierky vyplýva, že 76% výnosov Alibabu pochádza z on-line obchodu v Číne, 9% z medzinárodného obchodu, 4% z cloud computingu, 9% z digitálnych médií a entertainmentu a 2% z inovácií.

Ako sa stať monopolom?

Jednoducho. Stačí zlikvidovať konkurenciu. Ako? Uplatnením agresívnych pravidiel čo najnižšej ceny a totálnym vylúčením osobnej zodpovednosti. Takto to Alibaba naložil aj spoločnosti eBay, ktorá ešte v roku 2002 bola lídrom na čínskom internetovom trhu. Alibaba nelenil a už v roku 2006 si ju kúpil (spoločnosť Taobao, akcionár eBay je “členom” Alibabovej rodiny).

A ako pán Jack Ma dokázal poraziť giganta ako eBay? Tak, že vymyslel model biznisu, v ktorom sa vytvorí priamy zodpovednostný vzťah medzi predajcom a spotrebiteľom. Teda v prípade akejkoľvek reklamácie zo strany spotrebiteľa, ten je nútený sa obrátiť priamo na anonymného predajcu. Alibaba je “out of responsability” (bez akejkoľvek zodpovednosti).

To, čo ušetrí pán Jack zbaviac sa takto rizika nepríjemných a otravných súdnych sporov a aj to, čo nemusí investovať do kúpy a údržby fyzického majetku spoločnosti, to investuje do Big data a cloud computingu. Nie náhodou je táto spoločnosť najväčšou baňou osobných údajov klientov všetkých predajcov a klientov jeho internetových platforiem. Veď pán Alibaba je dômyselný altruista a svojím klientom ponúka aj technologické systémy na zhromažďovanie, ukladanie a analýzu osobných údajov všetkých zúčastnených na tomto apokaliptickom biznise.

Pán Jack pri svojej expanzii na trhu využíva stratégiu zvanú “step acquisition”. Ide o metódu, kedy záujemca o biznis kúpi len minoritnú časť akcií svojho konkurenta, a potom, keď vidí, že podnik má úspech a budúcnosť a “skamaráti sa” s klientami budúcej koristi, kúpi si aj zvyšný majoritný balík. A takto si Jack postupne vybudoval svoju autarchickú galaxiu pozostávajúcu takmer zo všetkých sektorov (výroba, priemysel, farmácia, distribúcia, konzultačné služby, informačné technológie, stavebníctvo, lotérie, zdravotníctvo, verejné zásobovanie,…).

Teraz však pán Ma zatúžil aj po kúpe nadnárodnej finančnej inštitúcie. Pretože, stále sa zíde mať po ruke vlastný “transfer money” systém. A tak pán Jack bude triplikovať svoj zisk. Veď za každú transakciu sa predsa platí. A čo by sa stalo, keby sa pánovi Jackovi predsa len podarilo kúpiť si, povedzme Western Union? Otvorila by sa mu takto zlatá brána na medzinárodné trhy. A spolu s ním aj tonám falsifikovaných hodiniek, náušníc, liekov, počítačov, smart phonov …

Rakovina Alibabu

Pán Ma si veľmi dobre uvedomuje, že aj vďaka jeho platforme dochádza k parazitovaniu na dobrom mene a know how miliónov serióznych obchodníkov. V júni minulého roka na konferencii v Detroite, kde sa zúčastnil, otvorene priznal “Falšovanie tovaru je našou rakovinou”. A aké opatrenia urobil na zamedzenie bujnenia metastáz tento chorý pacient? Pridŕžajúc sa vyhlásení vedenia metastázujúceho Alibabu, ten v rokoch 2015 a 2016 zatvoril 180 tisíc virtuálnych obchodov, zakázal prístup na svoju platformu 675 operátorom a zamedzil predaju viac ako 380 miliónov podozrivých výrobkov. Medzi nimi aj 30 miliónom fliaš falšovaného Prosecca.

Pretože kontrafácia značiek, predovšetkým tých agroalimentárnych znamená veľké riziko pre zdravie spotrebiteľov. Okrem toho, že poškodzuje samotnú značku. Ako sa vyjadril, on sám veľmi túži po čistom podnikaní (a obáva sa otravných súdnych konaní mimo územia Číny). Hneď na to podpísal zmluvu s kolosom luxusu Keringom (Kering je spoločnosť vlastniaca značky ako Gucci, Saint Laurent, Balenciaga, Brioni, či Bottega Veneta) a ako protiplnenie za túto zmluvu tento luxusný kolos vzal späť všetky svoje žaloby voči Alibabovi podané na súde v New Yorku za falzifikáciu luxusu.

Avšak to problém vôbec nevyrieši. Pretože ten, kto tu musí zasiahnuť nie je nik iný, ako čínska vláda. A tá napriek tomu, že navonok deklaruje, že je jej zámerom čo najviac chrániť zahraničné spoločnosti, hneď na to dodáva “Vysoký stupeň ochrany zahraničného tovaru je pre nás nebezpečný, pretože inak by sme prišli o zisky z predaja falšovaných výrobkov a Alibaba nám ročne prináša 12 miliónov pracovných miest.”

A na stabilizáciu súčasného stavu hneď čínska vláda predostrela zákon o regulácii internetového obchodu, ktorý jasne ustanovuje, že: “… ak predajca, podozrivý z predaja falšovaných výrobkov preukáže prostredníctvom dokumentácie (ktorá môže byť rovnako falošná, pozn. autora), že výrobok priamo vyrába, nie je možné voči nemu v konaní pokračovať.” Teda ide o zákon, ktorý nepredpokladá žiadne hlbšie skúmanie a hodnotenie dôkazov. Nejde o konanie v plnej kontradiktórnosti ako ho poznajú všetky moderné právne systémy. Záver je teda jasný, pokiaľ sa Čínska vláda nezbaví svojho ostentatívneho prístupu k zavedeniu jasných a efektívnych právnych noriem na zabránenie rozširovania falšovaných výrobkov a nezačne sankcionovať, a zdaňovať internetový obchod, nikdy nebude možné dosiahnuť aspoň minimálnu ochranu kvality a výnimočnosti ľudského génia.

Galaxia zvaná Alibaba

Predpokladá sa, že galaxia Alibabu do roku 2020 bude mať hodnotu viac ako 1 000 miliárd dolárov. Čím predbehne v rebríčku burzovej hodnoty Apple, Alphabet, Amazon, Facebook, Tencent.

Jack Ma pre Newsweek vyhlásil “Čína sa za posledných 15 rokov veľmi zmenila. Vďaka nám. A teraz dozrel čas, aby sme v nasledujúcich 15 rokoch zmenili aj svet.”

Je to tak. Internet, obchod on- line, digitalizáca života, zvirtuálnenie reality naozaj zmenili Čínu. Keďže pán Ma je tam “only one competitor”, veľkú zásluhu na tejto zmene má aj on. No druhú časť tohto jeho vyhlásenia budem považovať len za delirický exces protagonistu, v žiadnom prípade nie ako jeho prísľub. Lebo, aký by to bol svet podľa Jacka? Napriek tomu, že prevažná časť jeho zárobkov plynie z Číny (z poslednej účtovnej závierky vyplýva, že 76% výnosov pochádza z on-line obchodu v Číne a len 9% z medzinárodného obchodu) umiestniť sídlo tohto skvostu sa pán Ma rozhodol v daňovom raji na Kajmanských ostrovoch.

Kajman je sídlom jeho Holdingu, ktorý má viac ako 630 dcérskych spoločností umiestnených v krajinách, kde na daniach neplatia nič. Keďže čínska vláda nedovolí, aby zahraniční investori vlastnili majoritný balík akcií v strategických čínskych podnikoch (a nie len tých strategických, podotýkam) aby zahraniční investori obišli tento zákaz, sú tu čínske spoločnosti, ktoré sa na to radi prepožičajú. A tak tieto čínske uzatvoria exkluzívnu zmluvu so zahraničnou spoločnosťou, predmetom ktorej je záväzok zahraničnej spoločnosti dodať tejto čínskej exkluzívne služby. A za tieto služby dostane zahraničný subjekt zaplatené isté percento. Čírou náhodou, suma vyplatená “zamaskovanému zahraničnému investorovi” je rovnaká ako zisk čínskej spoločnosti. Inými slovami, čínsky subjekt je tu len istou škatuľou na výkon podnikania zahraničnej spoločnosti. S tým rizikom, že pokiaľ sa tej čínskej spoločnosti jednoducho forma dohôd znepáči, môže ich kedykoľvek nerešpektovať. Pretože vymoženie práva na území Číny pre zahraničných partnerov je nemožné.

Niečo podobné funguje aj v prípade Alibabu, ten je z 29,2% financovaný Soft Bank, 15% Yahoo a len 7% vlastní Jack Ma. Jack Ma svoje akcie dobre a rozumne diverzifikuje, a teda tie sú vlastnené jeho spoločnosťami, ktoré majú sídla na Britských Panenských ostrovoch alebo na Kajmanských ostrovoch. Napríklad Jackova filantropická spoločnosť Jack Ma Philanthropic Foundation sídli na Panenských Ostrovoch.

Ant – mravec

Briliantom v galaxii Alibabu je však jeho najsofistikovanejší výtvor, Ant Financial. Nejde o nič iné ako o banku. Jej hodnota sa odhaduje na cca. 60 miliárd dolárov a je inkorporovaná v systéme Alipay. Ant v preklade znamená mravec a je určená malým investorom či skupinám ľudí s nízkymi príjmami, ktorí majú záujem o úver a rozbehnutie podnikania. Ide o naozajstný briliant medzi vynálezmi za posledných sto rokov.

Numero uno medzi spoločnosťami Fin Tech (technológia aplikovaná na finančníctvo). Prostredníctvom nej je možné vyhodnotiť solventnosť klienta a v prípade “Trojitej A” poskytnúť mu aj úver. Podľa odhadov Credit Suisse, viac ako 58% finančných on line transakcií v Číne je uskutočnených prostredníctvom Alipay. A tam to nekončí. Posledné roky už operuje aj na americkom, anglickom, malajzijskom a indickom trhu.

Podľa talianskeho denníka il Sole 24Ore a Corriere della Sera, vo finančnom ekosystéme pána Ma nájdeme aj investičné fondy ako Yu’ a Bao, banku on line MYBank. Jeho portfólio tvoria aj indiánska platobná spoločnosť Paytm a thajská platobná spoločnosť Ascend Money so svojimi 630 miliónmi klientmi ročne.

Koľko platí Alibaba na daniach? Čo prináša pre komunitu?

To, že Jack Ma má v oblasti princípu fungovania daňového systému veľmi jasno, o tom svedčia aj jeho verejné vyhlásenia. Citujem jedno z nich “…daňové úniky sú nielen nelegálne ale predovšetkým nemorálne … každý obchodný subjekt musí zaplatiť spoločnosti svoju časť daní, pretože je jasné, že obchod môže fungovať len vďaka infraštruktúre platenej obyvateľstvom.”

Proti tomuto nemôžme nič dodať! Correct, Mr. Ma! A preto, podľa denníka South China Morning Post, ktorý pán Ma sám vlastní, tento gigant e- commerce a jeho finančná spoločnosť Ant Financial zaplatili v Číne na daniach v roku 2016 celkovo 3,5 miliardy dolárov. A teda sú naďalej najväčším sponzorom Číny.

Je otázne, či je tomu naozaj tak, keďže každá jedna hviezda Galaxie Alibabu je prepojená personálne a majetkovo na Alibaba Group Holding Limited. A ten je gravitačne pritiahnutý kam inam, keď nie na Kajmanské ostrovy, kde má svoje sídlo. A koľko zaplatí na daniach? NULU! Pretože na Kajmanských ostrovoch obchodné spoločnoti dane neplatia.

Keďže Čína nie je signatárom takmer žiadneho medzinárodného dohovoru o ochrane práv priemyselného a intelektuálneho vlastníctva, neexistuje žiaden právny podklad na to, aby ich rešpektovala a aby sa porušenia týchto základných práv trestali. Je jednoducho len v rukách čínskej vlády, ako sa k veci postaví. A jej stanovisko je jasné.

K tomuto kakonickému obrazu v nemalej miere prispieva aj hedonistický konzumný pud, ktorý núti spotrebiteľov hľadať tovar zdanlivo čo “najvyššej kvality” za čo najnižšiu cenu. Týmto mechanizmom živý čiernu ekonomiku. Ako teda môžu prežiť podniky, ktoré investujú do vývoja výroby a ľudských zdrojov, kvality materiálov, do pracovnej sily a životného prostredia v ringu, kde lacnejší parazit vyhráva? Jedine tak, že znížia ceny. A toto zníženie cien so sebou nevyhnutne prinesie aj zníženie platov a ťažko vydobytých práv zamestnancov (ako práva na dovolenku, materskú dovolenku, sociálne výhody, …).

Ale to nevadí, pretože … stále sa tu nájdu filantropi. Ako práve on, pán Jack. Ten sa aktuálne rozhodol zosadnúť zo sedla vedenia Alibaby a ako inak, stať sa filantropom. Založil svoju spoločnosť pred 25 rokmi a k 8. septembru 2018 táto virtuálna galaxia dosiahla hodnotu 420 miliárd euro. Čo je viac ako ročné HDP Slovenska, Bulharska, Porto Rica a Kuvajtu dokopy.

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Úvod