Gustáv Murín

PRÍRUČKA DO POSTELE

Láska – Sex – Orgazmus

Ukážka z elektronickej knihy

I. LÁSKA

Motto: Láska je umenie... Ak sa chceme naučiť milovať, musíme postupovať rovnako, ako keď sa chceme vzdelávať v akomkoľvek odbore, hoci v hudbe, maľovaní, liečení, alebo v inžinierstve.

Erich Fromm, psychoanalytik, sociológ a filozof

1. ROZHODUJE VÝBER PARTNERA

Podľa vykladačov Biblie je ideálom celibát, ale párové súžitie je ústupkom ľudskosti. Podľa vykladačov Koránu je ideálom párové súžitie, ale mnohoženstvo je ústupkom ľudskosti.

V duchu známeho výroku Winstona Churchilla o demokracii môžeme len konštatovať, že manželstvo je najhorší spôsob súžitia muža a ženy, aký si vieme predstaviť. Až na to, že lepší neexistuje.

A najjednoduchšie sa dopracujeme k spokojnému spoločnému životu, ak si včas a dôkladne vyberieme partnera. Nebojme sa aj preberať, ale vyberajme dôsledne!

Čo o tom vieme

Už dávno ktosi zapochyboval, ako sa môže stretnúť ideálny muž s ideálnou ženou, keď každý chce niečo celkom iné – muž ženu a žena muža.

Iný bonmot tvrdí, že tí dvaja sa nezhodnú už aj preto, že láska je svetom ženy a svet láskou muža.

Znamená to snáď, že neexistuje žiadne solídne kritérium, ako si vybrať partnera na celý život? Ale samozrejme, že existuje. Stačí sa opýtať prvého matrimoniológa (vedca skúmajúceho manželstvo), Dr. Miroslava Plzáka:

„Prvou podmienkou je pracovitosť. Z tej vyplýva aj určitá zodpovednosť. Manželstvo je podnik a ten s lenivým človekom nutne musí skrachovať. Druhou podmienkou solídneho manželstva je spoľahlivosť, schopnosť dodržať dohodu. Pre koho nie je sľub záväzný, ten v manželstve spôsobuje len problémy. Manželstvo samotné drží na troch S.“

Sme S-S-S-voji

Dr. Plzák tie tri S opísal. A pozor, nemýľme sa, ani jedno nie je – sex. Sú to teda:

Súcit

Starosť

Súženie

Úspešné manželstvo stojí na tom, že si manželia poskytujú duševnú oporu tým, že súcitia s trápením partnera. Najlepšie to vystihol Miguel de Unamuno, autor Tragického pocitu života, keď povedal: „Láska je moja žena. Keď náhle pocíti bolesť v ľavej nohe, zabolí aj mňa na rovnakom mieste.“

Z toho vyplýva aj druhá podmienka úspešného súžitia, a to je starosť. Staráme sa o úspech nášho súžitia a tým aj o partnera. A nemusíme všetko za toho druhého vyriešiť, ale určite mu pomôže, keď ho aspoň vypočujeme a povzbudíme. Tá starosť môže byť aj v tom, že vieme, ako má rád slivkový lekvár a staráme sa, aby v chladničke nechýbal. On sa zase stará o riešenie problémov v domácnosti, na ktoré nestačíme. Vzájomná deľba starostí tvorí rodinu ako úspešný podnik.

No a do tretice je to súženie, keď nám neprítomnosť toho druhého citeľne chýba. Láska bez súženia je len polovičná. To sa nedá nacvičiť a ani vedome ovládať. Zato vždy poteší, keď vieme, že doma máme svoje miesto, ktoré počas našej neprítomnosti ostáva len pre nás. Do takej domácnosti sa každý rád vracia.

Keď mi to všetko v osobnom rozhovore pán doktor Plzák trpezlivo vysvetlil, trpko si povzdychol: „A keď toto vieme, môžeme sa opýtať – sú dnes milenci takí vzdelaní, že si práve tieto vlastnosti partnera overia alebo aspoň uvedomia? Pravdaže nie. A keď ich na to upozorníte, tak sa vám vysmejú.“

Mlčal som. Tiež som o tejto múdrej teórii nevedel, ale na besedách s čitateľmi (a hlavne čitateľkami) som prišiel ešte na dve S. Veď správna deva mala mať v minulosti päť P, tak by správny vzťah mohol mať pre zmenu päť S. Takže pridávame:

Spoľahlivosť – lebo, keď sa na partnera nemôžete spoľahnúť, tak vám ani päť P nepomôže :) !

Solidaritu – veď, nech sa deje, čo sa deje, mali by ste mať na svojej strane s istotou aspoň jednu dospelú bytosť (okrem rodičov) a to je práve partner!

Ale pokorne priznávam – ja som sa pri výbere budúcej celoživotnej partnerky plne spoľahol na pud sebazáchovy. Hlavne ten jej...

Názorný osobný príklad

Svoju ženu Janinu poznám už viac ako tridsať rokov. Nemalo by ma teda u nej už nič prekvapiť. Minule ju seklo. Poriadne, chúďa moje, naozaj sa ledva hýbala. Ale brala to statočne, no ako skúsená telocvikárka. Lenže ja som bol celkom iný, takmer som sa nepoznával. Toľko nehy, pozornosti, no vzorový príklad spomínaných troch S – bol v tom súcit, starosť aj to súženie. Lenže aj seba už poznám viac ako polstoročie. Kde sa teda vo mne zobralo toľko nežnej opatery, potreby ochraňovať, ale aj (priznajme to) nadšenia z jej nehybnosti?! Toľko som to rozoberal, až sa moja drahá zase postavila na nohy. No a vtedy mi to došlo!

Seknutý partner je – predvídateľný. A je to predvídanie celkom príjemné. Vieme, že potrebuje opateru, a aj odozva na ňu je predvídateľná. Stúpame na cene, sme predvídateľne užitoční! Funguje to aj obecne, všimnime si akí sme, keď máme hostí zo zahraničia. No vzorrovia láskavosti a pohostinnosti! Koľko dobroprajnosti v nás je, na tú chvíľu. Ale peknú chvíľu.

Myslím, že vo vzťahu sa najviac bojíme nečakaných zvratov. Toho, že nás prílišná pohyblivosť, nezávislosť a samostatnosť toho druhého drží stále v strehu. Kto to má vydržať toľké roky? Aj brankár vychytá všetky puky, keď má čas sa pripraviť. Seknutý partner nemá silu, ani náladu nás čímsi zaskočiť. Bol by teda ideálny. No ale keby bol zasa niekto až tak priezračne čitateľný a dokonca až vypočítateľný – to by bola predsa nuda.

Tak ako teda? Pekelná dilema...

Riešenie: Nemáte nejaké? Zišlo by sa, lebo moja žena už zase lieta, ako keby jej niekto zapol turbovrtuľový pohon...

A ešte niečo

Na besedách s čitateľmi (a hlavne čitateľkami) som prišiel ešte na dve S. Veď správna deva mala mať v minulosti päť P, tak by správny vzťah mohol mať pre zmenu päť S. Takže aj s odkazom na vyjadrenie Dr. Plzáka pridávame:

Spoľahlivosť – lebo, keď sa na partnera nemôžete spoľahnúť, tak vám ani päť P nepomôže!

Solidaritu – veď, nech sa deje, čo sa deje, mali by ste mať na svojej strane s istotou aspoň jednu dospelú bytosť (okrem rodičov) a to je práve partner!

Naozaj ideálna partnerka

Tých povestných päť P by sme nemali len tak odbiť. Naši predkovia mali omnoho viac času, než my, odhadnúť, aké vlastnosti a danosti ženy sú ideálne pre manželstvo. Musela teda byť:

1. PEKNÁ. Tomu do určitého veku napomáha Príroda veľkou injektážou hormónov, až sa čudujeme, ako sa aj škaredé káčatká menia aspoň na čas na labute. A práve ten čas je dôležitý. Kým nebol celý priemysel udržiavania ženskej krásy, bolo jasné, že pretlak hormónov časom vyvanie a takto Prírodou opustená deva už veľa šancí očariť mužské okolie nemala. A každý trvalejší vzťah začína očarením.

2. Má veľa PEŇAZÍ, ale myslelo sa tým obecne bohatstvo. Vrátane toho duševného vďaka vzdelaniu. A nezabúdajme na vtedy povinnú „výbavu“ (teda vybavenie do domácnosti od perín až po porcelánový servis), o ktorej pravidelnú inováciu sa starali najmä babičky.

3. PRACOVITÁ, čo súviselo s predpokladom, že jej hlavným zamestnaním bude vedenie domácnosti.

4. POBOŽNÁ/ POSLUŠNÁ, čo malo byť zárukou dodržiavania náboženských princípov morálneho života a tým pádom pokoja v rodine.

5. PANNA. Tu sa zastavme. Príroda by nestvorila panenskú blanu, keby to nemalo zásadný význam pre jej hlavný cieľ – reprodukciu daného druhu. V ľudskom prípade išlo o záruku jednej rodovej línie a teda istoty, že následní dediči (najmä prvorodený syn) sú skutočne vlastní a oplatí sa do nich investovať námahu, čas aj majetok.

Poučenie: Posúďte sami, čo z týchto princípov dnes ešte platí. A dramatický rozdiel v rozvodovosti od kedysi náboženstvom vynútenej nuly po dnešnú pandémiu.

Je to ťažká úloha

A zadala nám ju sama Príroda. Žena predsa musia rozhodnúť veľmi záväzne, kto bude ten pravý a teda aj zodpovedný ploditeľ jej detí. Teda nielen pekný, ale hlavne zdravý, geneticky výborne vybavený a ešte aj zodpovedný za nových nositeľov toho správneho mixu génov.

No ale ako ho nájsť, keď to nemá ani jeden napísané na čele?

To sú tie dilemy, preto tá nevypočítateľnosť ženskej priazne. Celý večer sa na vás usmieva, v tanci sa nechá zvodne oblápať, dôjde až na prah hniezdočka lásky a po piatich semaforoch na zeleno odrazu na poslednom (na poslednú chvíľu!) zasvieti červená. To je intuitívne rozhodnutie a intuícia sa nikdy nedala dosť dobre vysvetliť, ani naprogramovať. Preto sme páni objektmi najneuveriteľnejších testov zdatnosti! Moja prvá veľká láska s kvetinkovým menom ma s vytrvalou vášňou podrobovala najrôznejším časopiseckým testom a potom skúmala moje skóre na tie najneuveriteľnejšie novinárske otázky.

V mimoslovnej komunikácii sú obľúbeným testom kvety. Mimochodom, vážne si myslíte, že každá žena padá do kolien, keď ju zavalíte kvetmi? Veď si to zoberte prakticky – prídete na rande a v ruke náruč kvetín. Čo ona s tým? Po celý čas randenia sa musí o ne starať, držať v ruke alebo sa vo vinárni domáhať vázy a potom ich tam nezabudnúť! Ale logiku to má. Je to skúška našej mužskej nepozornosti spôsobenej zaujatím sveta-spasiteľskými cieľmi a to podľa nasledovných kontrolných bodov, či:

1. nezabudne, že má kúpiť kvety

2. nájde si čas a nájde aj kvetinárstvo

3. vyberie tie pravé kvety

4. má dosť na to, aby ich zaplatil

5. a hlavne ich nezabudne doniesť!

Každý racionálny muž by namietal, že na jedných kvetoch predsa nemôže stáť šťastie dvoch ľudí. No to iste nie, ale práve tá prakticky nezmyselná úloha dáva žene šancu, aby v neustálom zvažovaní, kto je ten pravý ploditeľ ľudského pokolenia, mala aspoň ďalšiu pomôcku.

Poučenie: Investujte do tohto castingu génov. Len nie kaktusy, či vence!

Naozaj ideálny partner?

Mladý muž na poslednú chvíľu dobehne vlak, naskočí a zrúti sa na sedadlo v kupé, kde sedí len jeden starší pán. Ten sa na neho povzbudzujúco usmeje a povie:

„Máte perfektný timing, presne na minútu. Ako starý Majer.“

Mladý muž vďačne odpovie:

„Som rád, že som to stihol. Viete, idem na jednu vedeckú konferenciu...“

„No, čo hovorím, presne ako starý Majer! Ten bol tiež nesmierne sčítaný, ale aj zručný. Všetko vedel opraviť. Nie ako ja. Navyše mal fantastickú pamäť, pamätal si narodeniny každého člena rodiny. Ja si nespomeniem ani na tie svoje. Okrem toho mal úplný prehľad o jedlách a tiež vínach, čo sa k nim hodia. Ozaj, a kam cestujete?“

„Do hlavného mesta.“

„No, ako starý Majer! Ten nikdy nemal malé ciele. Vždy len tie najvyššie. Ten, keby chcel, mohol hrať tenis na svetovej úrovni. A jeho barytón by sa ujal aj v La Scale, keby to skúsil. A tancoval, že by ho v muzikáloch nosili na rukách, keby sa do nejakého prihlásil. Nie ako ja, ja nič z toho neovládam. Nikdy sa mu nevyrovnám.“

Mladý muž sa chce zavďačiť, a tak nadhodí:

„Ten Majer, to musel byť teda naozaj chlapík.“

Starší pán vyvráti oči.

„Keby len to, bol to génius! Ovládal všetky jazyky, ktoré kedy počul, vedel všetky remeslá, ktoré kedy videl, a mal všetky cnosti, o ktorých sa ženám sníva. Ten vedel ako potešiť ženu a nikdy žiadnu nepoúčal, hoci sa mohla aj mýliť. Bol taký nežný a zároveň mužný. Proti Majerovi som úplná nula.“

„Úžasné! Že som o ňom ešte nepočul. A to bol váš priateľ?“

Starší muž smutne zavrtí hlavou a dodá:

„Ale vôbec nie, v živote som ho nevidel. Len som si zobral za ženu vdovu po ňom...“

Poučenie: Zmierme sa s tým, vážení. Ideálni partneri sú buď po smrti, alebo žijú s niekým

iným.

Aspoň náznak ideálu

Viete o tom, že mačky NIE SÚ čistotné? Naopak, celkom premyslene nadelia milujúcim majiteľom mláčky na tie najháklivejšie miesta – na periny, na gauč, do topánok. Neodnaučíte ich to, kým im neporozumiete. Je to prosté – nepovažujú sa za náš majetok. Musíte ich rešpektovať alebo vyhodiť z domu. Ak si privedieme domov manžela, či manželku, prečo si myslíme, že je to náš majetok? Prečo sa im nesnažíme porozumieť?

Zoberme to rozumne. Váš vzťah už nebude nikdy taký, aký bol prvé mesiace, čo ste spolu chodili. Zmierte sa s tým a prestaňte sa sťažovať kamarátkam. Čakajú vás zasa iné etapy vzájomného vzťahu.

Už sme si povedali, že všetko začína pozorným a trpezlivým výberom. Jedna slečna to mala jasné aj bez veľkého špekulovania:

„Ja idem na rande len s takým, čo si ma odvezie, aj privezie.“

Áno, vlastníctvo auta je pozoruhodný argument pri výbere, len by bolo dobré vedieť aj to, kto v ňom sedí. Možno to niektorú slečnu prekvapí, ale do určitej značky auta sa nerodíme automaticky.

Aj muži si vyberajú. Tvrdí sa, že mnohí hľadajú v nastávajúcej obraz svojej matky. Je to trochu mysteriózne a hlavne sa s tým ťažko dá niečo rozumné urobiť. Ale ja vám poradím partnera, ktorý sa aj bez mystérií blíži k ideálu. Verte, najlepší snúbenec je taký, ktorý ešte aj v deň svadby môže odísť bez následkov. Znie to hrozne, však?

Vysvetlenie je prosté – taký muž už totiž nie je slepo zaľúbený a nehrozí, že keď po svadobnej hostine vytriezvie, tak utečie. Dôležité je tiež, že prichádza bez záväzkov akými sú neželané dieťa, či financie alebo konexie rodiny nevesty.

Riešenie: Ak teda nemusí ísť k oltáru, a predsa neuteká, robí tak zo slobodnej vôle, s ktorou

môžete počítať naozaj na dlho. Takého sa držte a už nepustite.

Pasce na mužov

Snáď ani netreba zdôrazňovať, že v burze génov vždy boli ženy tie aktívnejšie. Veď aj preto ich Matka Príroda obdarila vnadami, ako pascami na mužov. Ako absolvent úspešnej skúšky z antropológie nemôžem neobdivovať akými jednoduchými nástrojmi Príroda dosahuje žiaduci efekt v lákaní mužských očí. Napríklad ženský zadok. Áno, to je tá mužolapka, ibaže vylepšená pohupovaním bokov, teda neustálym pútaním pozornosti opačného pohlavia. A pritom je to také jednoduché. Mužská panva je úzka a vysoká v tvare V. V ženskej verzii stačilo pre tú istú panvu znížiť ťažisko, aby sa rozšírila do tvaru srdca, a tým pádom nevyhnute žena „obkračuje“ vlastnú panvu a vnadný pohyb je na svete.

Na druhej strane sú terčom pre mužské oči ženské prsia. Lenže u ľudského druhu sa vyvinuli do veľmi atraktívnych rozmerov, ktoré nemožno prehliadnuť. A keby sa aj našiel ignorant, existuje jednoduchý trik – náhrdelník. Ten predsa tvorí šipku od krku medzi prsia a šperk na špici tejto šipky má zviesť mužský zrak na dohľad cielenej pasci. Geniálne triky sú tie jednoduché...

Ťažko na cvičisku...

...ľahko na bojisku. To hovoril ruský generál Kutuzov. A ja dodávam – ťažký výber partnera, ľahké manželstvo. Vyberajte si! Samozrejme, nikto z nás nemá presne nakalibrovaný radar na toho správneho partnera. Takže je to nutne aj o omyloch. Ale to najhoršie je, že zo strachu ostať sami si zoberieme jeden celoživotný omyl, lebo je poruke. V živote sa musíme vyrovnať so štyrmi druhmi strachu: strach zo smrti, existenčný strach, strach z konfrontácie a strach zo samoty. Ten posledný nás vedie k tomu, že sa niektorí vrhajú do náručia obvykle tej prvej osobe, ktorá sa aspoň priblíži k našej predstave o veľkej láske. My chceme, aby to bol ten pravý. A potom, už v manželstve, sa čudujeme. Najviac v posteli, pretože tam ten unáhlený výber pocítime najskôr. Pri príprave tejto knihy, ktorá vychádza z mojich predošlých kníh, mi napísala čitateľka Lucia priamočiaro podľa slovenského príslovia: „Kríza manželského sexu začína už výberom partnera – škoda riť biť, keď sa už posrala...“

Poučenie: Márne sa budeme pokúšať učiť papagája hovoriť, keď sme si kúpili plyšového

a bez bateriek. No iste, bol v akcii a za facku, ale čo teraz s ním?

Riešenie: Mnohí tušia, že idú do celoživotného zväzku s niekým, kto nie je úplný ideál.

Namýšľajú si pritom, že ho časom na ideál prerobia. A výsledok je taký, že

časom sa nielenže nezhodnú v posteli, ale takmer v ničom. Už aj hovoriť spolu

im príde zaťažko...

Konkurz na manželku

Môj indický prekladateľ tvrdil, že najšťastnejšie sú tie manželstvá, ktoré (ako to ich) dohodli rodiny. A nájdu sa aj u nás dvojice, príkladom je Silvia Lakatošová a Pavol Chovanec, ktoré dala dokopy spoločná priateľka a ono to funguje.

Ale ak je dnes automaticky dvojročná záruka už takmer na čokoľvek, tak sa mi zdá najlepšie, ak si v záujme úspešného manželstva tú záruku zaistíme vopred minimálne dvojročným vzťahom.

S mojou drahou ženou Janinou sme sa poistili až sedemročnou známosťou. A predsa sa mi zdalo užitočné urobiť si ešte na záver nácvik spoločného súžitia v neobvyklých, až extrémnych podmienkach. Počul som o niekom, kto zobral svoju perspektívnu ženu na týždňovú vysokohorskú túru v Tatrách, iný dokonca až do Indie. Mne sa zdalo, že dostatočnou skúškou odolnosti bude týždenný pobyt na našej oravskej chatičke. Cestu stopom na Oravu zvládla Janina perfektne. A od samého šťastia ako nám to ide, som už na mieste – odpadol. Dosť podstatne som totiž podcenil mieru mojej prepracovanosti a len čo moje telo rozpoznalo blízkosť postele a žiadnych naliehavých úloh, odpadlo aj so mnou a celý ten týždeň som väčšinou prespal. Janina za ten čas postupne objavila studňu, dreváreň, funkčnosť starej murovanej pece a zásoby húb a čučoriedok v blízkom lese. Myslím, že ten test zdatnosti dopadol výborne. Dodnes tam aj s našimi dcérami rada chodí. A mne sa tam skvelo spí.

Poučenie: Spĺňate vy a váš partner tieto navigačné body plavby do úspešného manželského

prístavu? Ak áno, dajme sa na cestu!

To najlepšie pre manželstvo

Chcete byť pre toho svojho tou najlepšou manželkou? Priniesť pohodu do vášho budúceho intímneho spolunažívania a predísť zbytočným krízam? Ak áno, potom mám radu – skôr, než sa vydáte, sexujte, sexujte a ešte raz sexujte. Že je to amorálne? Ale kdeže, naopak. Je to ten najmravnejší vklad do sexuálne vyrovnaného manželstva. Hneď z niekoľkých dôvodov.

Už staroveké národy zaviedli veľmi praktickú výchovu mládeže pre ich spokojný pohlavný život v dospelosti. U niektorých afrických kmeňov len čo dievča dostane menzes, odchádza do zvlášť vyhradenej chatrče na okraji osady. Tam dozrieva medzi rovesníkmi v ničím neviazanom a nekontrolovanom výbere toho pravého. Pointa je v tom, že si každý užije sexu do sýtosti, vyskúša na ostro všemožných aj nemožných partnerov a tak keď už si vyberie, niet pochýb, že naozaj na celý život.

V Thajsku niektoré rodiny nútia dcéry na prostitúciu nie až tak veľmi pre peniaze, ako preto aby boli dostatočne skúsené pre manželský život. A u brazílskeho kmeňa Txukahamei vyberajú staršie ženy, aby pre zmenu zaúčali dospievajúcich chlapcov ako potešiť ženu.

K svojmu aktívnemu sexuálnemu životu pridajte aj praktické cvičenia z antikoncepcie a prevencie pohlavných chorôb. Aj v manželstve sa vám to zíde.

Poučenie: Poučme sa, kým je čas. V manželskej prevádzke už na doučovanie nie je

kedy.

Rozlúčka so slobodou

„Kam to bude?“ dvaja mladí chalani zastavili peknej slečne, ktorá stopovala. Tá sa len usmeje.

„Odvezte si ma, chlapci, kam chcete.“

Nerozumejú, pýtajú sa: „Ty nechceš ísť nikam?“

Slečna vážne odpovedá: „O týždeň sa vydávam, chcem ísť tam, kde si ten týždeň slobody ešte poriadne užijem.“

V mojej knihe Pud kontra kultúra je tento skutočný príbeh podrobne opisujem. Pre nás je teraz podstatnejšie to, že sa vyspala nielen s tými dvomi, ale aj s každým ich kamarátom, ktorý o to počas toho prázdninového týždňa prejavil záujem. Potom sa zbalila a odišla sa počestne vydať. Amorálne? Naopak!

Ak tomu dobre rozumiem, tak čerstvá nevesta práve týmto gestom prejavila svoju vieru vo vážnosť manželského stavu viac ako ktorákoľvek iná. Ona totiž naozaj konala s presvedčením, že po svadbe už žiadni cudzí muži nemajú v jej posteli čo hľadať. O čo morálnejšie je cudne čakať do svadby, počestne zakladať rodinu a potom v tridsiatke robiť psie kusy s argumentom – veď som si ešte neužila?

Na spisovateľskom pobyte v USA sa mi niekoľkí kolegovia z Európy zverili so zvláštnou skúsenosťou. Americké vysokoškoláčky im priam naskákali do postele. Ale už nikdy potom netúžili po repete. Vysvetlil nám to jeden ich kolega – vraj sú zvedavé a chcú si ešte pred manželstvom overiť, či o niečo neprídu. A ten jeden hókus-pokus im stačí...

Poučenie: Milenci si takmer vždy hlásia prehľad svojich predošlých lások. A až vám ten

váš bude tvrdiť, že ste jeho jediná, tak sa netešte. Keď sa v takomto sedmospáčovi

prebudí oneskorená puberta, nešťastie je hotové.

Čo sa už nedá stihnúť

V spomínanej knihe je ešte neuveriteľnejší príbeh o tom, ako prišla manželka navštíviť svojho muža na vojenčinu, a keďže jej ušiel vlak, musela s ním prespať v izbe s celou ČATOU vojakov. Tých bolo tridsať. A keď jej manžel opitý nielen šťastím zaspal, nevyspala sa síce s každým (veď tzv. mladí vojaci nemajú nárok), ale s mnohými jeho spolubojovníkmi.

Niežeby to robievala každá, skôr naopak, ale predstavte si to prekvapenie jednej mojej známej, keď jej mamička už na dôchodku, po smrti otca, raz povedala: „Vieš, Klárka, tvoj otecko bol môj prvý a jediný muž. Nesťažujem sa, ale občas mi napadne, že už by som možno riskovala aj to znásilnenie, len aby som vedela, aké je to s iným mužom.“

Poučenie 1: Toto by bola dosť zúfalá snaha dobehnúť deficit manželského sexu. Nie je

rozumnejšie, vybrať si to skôr, kým sme slobodní, s vedomím, že v manželstve

je sex naozaj tou menej podstatnou časťou spolužitia?

Poučenie 2: Buďte sami sebou. Ale na to, aby ste si boli istí sami sebou, nestačí, že si to

poviete. Pokus na nečisto je ďaleko lepší, než chyby bez možnosti opravy.

Riešenie: Sexujte za slobodna, aby ste vedeli čo, ako a koľko vám to dáva. Ak zistíte, že

ste maximalisti, aspoň viete, čo chcete. Ak zistíte, že vám stačí aj málo, ešte

lepšie. Lenže bez pokusu si tým nikdy nebudete istí.

Tá najlepšia pre manželstvo

Tvrdí sa, že keď Pánboh stvoril ženu, dal jej do vienka tri základné vlastnosti – krásu, chytrosť a nevinnosť. Ale motal sa pri ňom aj Lucifer a ten spôsobil, že skutočná žena môže mať len dve tieto vlastnosti súčasne a tie vylučujú tú tretiu. Ak je teda nevinná a krásna, nie je chytrá. Ak je chytrá a nevinná, nie je krásna. A ak je chytrá a krásna, nie je nevinná.

V jednej nemocnici sa udial skrytý súboj slobodných žien o ešte nezadaného primára. A doktorka, čo s ním otehotnela, usporiadala oslavu a všetkým jeho predošlým láskam na oddelení a pustila pesničku „Když milenky pláčou...“. A odišla na jeho drahom aute s nápisom „Just married“ a klasickými plechovkami...

Poučenie: Keďže predpokladáme, že každá nevesta je krásna a chytrá, nechcime od

nej, aby bol aj nevinná.

Ja budem iná!

Vám sa moje predošlé rady nepáčili? To rešpektujem. Vy chcete byť iná! Tak potom dovoľte otázku – iná ako kto? Panenstvo ako darček k svadobnej noci je zvyk veľmi starý. Zanikol už v minulom storočí. To som ani nebol na svete. Zato boli iní a tých tento jav vymierania jedného dobrého mravu tak zaujal, že máme k dispozícii aj presné čísla.

Výskumník Lewis Terman zistil, že u amerických novomanželov narodených po roku 1909 až dve tretiny okúsili zo stromu poznania už pred svadbou. Prorokoval, že v roku 1955 nebude ani jedna Američanka vstupovať do manželstva ako panna. Termanov saský kolega na to išiel inou metódou – porovnal dátumy narodení detí a dátumy svadieb ich rodičov. Už v roku 1908 boli dve tretiny detí roľníkov a robotníkov počaté predmanželsky. U detí úradníkov to bolo 41 percent, u právnikov a lekárov 30 percent a dokonca aj u duchovných, učiteľov a dôstojníkov ešte 15 percent. V Anglicku bolo v roku 1938 tehotných neviest dvojnásobne viac, než tých čo porodili bez ženícha – obe kategórie však dali prednosť predmanželskému sexu..

Poučenie? Nechám to na vás…

Včas sa rozhodnúť

Nie je populárnejšia Predmanželská poradňa pre chlapov, ako miestna krčma. Najlepšie dedinská, ale ešte lepšie sídlisková. Tá sídlisková má na jednej strane stabilné osadenstvo a na druhej tam ľahšie zablúdi neznámy. Do kedysi vychytenej (a už zaniknutej) pivárne Družba u nás na bratislavskom sídlisku Krasňany som nechodieval často. A tak som len náhodou bol raz svedkom takejto Poradne. Objavil sa tam chlapík, ktorý sa miestnym štamgastom zveril so svojou dilemou. Už niekoľko rokov má len tú jedinú pravú a vyvolenú. Najskôr sa chcel ženiť on a on tvrdila, že je ešte čas. Teraz sa zase chce vydávať ona a on sa k tomu nevie odhodlať. Prešvihol čas na ženbu! Ako sa smutne zveroval – už sú vlastne ako manželia. Sú spolu stále, nedeľné obedy trávi v ich rodine a pomáha aj na rodinnej záhrade. Všetko ostatné je v norme, ale tiež bez prekvapenia, či nádeje na niečo nové. Manželstvo by to len spečatilo, ale nič vlastne nezmenilo. A on vlastne už ani nevie, či sa mu do toho pečatenia vlastne chce. Rád si vypočul viacero „dobrých rád“, ale už si nepamätám, že by bola niektorá naozaj užitočná. Zamilovanie totiž vyžaduje určitý stav až drogovej závislosti. Láska je totiž droga.

Za to môže fenylethylamín. Ten patrí medzi katecholamíny a tie sú blízke amfetamínom. Jedným z nich je pervitín. A to už sme v ríši návykových drog. Zamilovanosť je teda určitým druhom narkománie. O tom si povieme viac neskôr. Nateraz je podstatné, že táto dávková závislosť vyprchá približne po dvoch rokoch. Na dávku vnútorných morfínov, čiže ednorfínov, si totiž zvykneme. Droga lásky prestáva účinkovať. Ženba pod jej ochranou, teda v zamilovanosti, je vlastne akt nie celkom svojprávnych partnerov. Ale ľahšie sa o nej rozhoduje. Len čo však opadne očarenie zamilovanosti, objavuje sa racionálna úvaha a tej ani krčmový poradný zbor nedokáže pomôcť :)

Ktosi mi rozprával o páre, ktorým už žiadna dobrá rada nepomohla. Tak som sa dozvedel o celkom kurióznej dovolenke jedného páru. Kúpili si ju spolu, ale medzičasom oblúznenie lásky opadlo a oni sa rozišli. Ale tá dovolenka sa už nedala stornovať. A tak na exotickú dovolenku išli dvaja, čo si už nemali, čo povedať...

2. O ČOM JE MANŽELSTVO

Sme súčasťou duálneho sveta

Párový život muža a ženy nevymysleli starozákonníci, ale Príroda. My sme to len nazvali manželstvom a pridali k tomu rituál svadby. Delíme sa na mužov a ženy nie preto, aby sme naštvali feministky, ale preto, aby sme ako druh odolali týfu, moru, tubere a iným chorobám. Neveríte? Že je to príliš pragmatické a neromantické? No, áno, Príroda nestojí na romantike, ale na pragmatických, jednoduchých riešeniach. A v Prírode existuje aj jednoduché riešenie v podobe nepohlavného rozmnožovania u nižších organizmov a rastlín, ale aj partenogenéza na príklad u sociálneho hmyzu. Príroda vždy šetrí energiou, prečo ju teda mrhá na ten folklór hrania sa na otecka a mamičku? No práve preto, že bez tohto folklóru by nás patogény zložili na lopatky všetkých. Tie sa totiž, rovnako ako zlodeji áut, vždy snažia prekonať najnovší bezpečnostný zámok. Zámky našich buniek sa genetickou rekombináciou pri spojení muža a ženy neustále vylepšujú. Vďaka tomu patogény môžu preniknúť len do časti populácie a zakaždým ostane nedotknutý niektorý okrajový variant ako záruka prežitia druhu. Táto stratégia kvality dokazuje, že klonovanie ľudí nemá zmysel. Klony majú vždy len jeden typ zámku a keď sa patogén naučí vylomiť ten prvý, vylomí ľahko aj ostatné a nikto sa nezachráni. Láska nám teda pomáha prežiť a vybaviť naše potomstvo unikátnou kombináciou zámku proti chorobám. Dôležité ale je, aby sme si vybrali takého partnera, aby sme to spojenie aj my sami prežili v zdraví.

Pri výbere partnera je pozoruhodným pravidlom, že protiklady sa priťahujú. No veď áno, ako si povzdychol jeden chlap v krčme, my sme boli dokonalé protiklady – ona bola tehotná, ja nie. Profesor Hans Breder z Univerzity v Iowe mi taký protiklad dokazoval na svojej žene. Táto šťúpla žienka mu totiž pri zoznámení najskôr rozbila nos (asi si z jej malej postavy príliš uťahoval) a tak sa potom udobrovali, že im to ostalo na doživotie.

Takáto optimálna dvojica muža a ženy je tiež základným kľúčom k riešeniu životných situácií. Žijeme totiž v duálnom svete dialektiky protikladov – deň a noc, príliv a odliv, zima a teplo, jin a jang, muž a žena. Tí dvaja predstavujú dve stratégie na každý problém. Jedna je silová a druhá jemná a nemusí nevyhnutne byť prvá spojená s mužom a druhá so ženou. Navyše k cieľu obvykle vedie kombinácia oboch.

Komu po chuti?

Najnovšia teória tvrdí, že ženy si potenciálnych partnerov nevyberajú už len podľa vzhľadu, platu alebo charakteru. Medzi najdôležitejšie kritéria sa prepracovali aj kuchárske schopnosti! Muži vraj vedia, že láska ide cez žalúdok a preto sa ochotne menia na gastrosexuálov!

Gastrosexuáli?! Pánbožkovakravička, a to je čo? Kto tie názvy vymýšľa? A kde na to chodí? Teraz je v móde ukazovať, ako sa varia dejiny. Ale, že by si niekto uvaril frajerku až k svadbe? Čo ste spadli z jahody?! Veď to popiera zákony Prírody a kolobeh Vesmíru obracia na hlavu. Ďalší ľubozvučný nezmysel!

Nemám nič proti emancipácii. Som vášnivým bojovníkom za rovnoprávnosť a preto nemôžem prísť na meno feministkám. Netrvám na tom, že žena MUSÍ byť doživotnou kuchárkou. Len si dovoľujem ako biológ pripomenúť, že všetky sociálne konštrukcie aj tak vždy stroskotajú na našej biologickej podstate.

Gastrosexuáli – to je klasická ukážka moderného sloganu bez závanu kontaktu s realitou. Zavďačiť sa žene plnenou morkou, tromi rezňami v štyroch obaloch alebo švejžužom kríženým s krokodílími pazúrikmi? Zbláznili ste sa?! Veď drží diétu! Dnes mala na obed šupku od banánu a zajtra bude prežúvať klíčky a ani nebude vedieť od čoho. A čím menej jej to bude chutiť, tým bude šťastnejšia, lebo nejaký šialenec vyhlásil, že to, čo nechutí, je zdravé! Deva na love ženícha predsa NEJE! Ona chce byť štíhla ako tá ihla, aby našla tú kopu šťastia, o ktorom čítala vo všetkých tých ružových románikoch. Kašle na chlapa kuchára, ju zaujíma celkom iný telocvik.

Riešenie: Chlapi nehlúpnite, zahoďte kuchárske knihy, kúpte si Kámasútru!

3. KTO JE KTO V MANŽELSTVE

Manželstvo tvorí pár. To je jasné, ale dnes už nie je také jasné, kto má v tej dvojici akú úlohu. Roky sa o tom vedú vážne i nevážne debaty. Pritom riešenie je tak jednoduché, až prekvapuje, že na to ešte nikto neprišiel. Ale ja vám to veľké tajomstvo prezradím. Nenechávajte si ho pre seba.

Muž ako milenec je hrdina. Akýkoľvek muž v očiach zamilovanej ženy oplýva vlastnosťami, o ktorých sa jemu samému ani len nesníva. Mohol by byť krivý, plešatý, hrbatý s jednou rukou, a aj to ešte ľavou, lenže stále je to ON. Jeho si vybrala ako ideálneho otca svojich detí. Je kombináciou Ramba, Di Capria a Einsteina v jednom. V jej očiach je Superman a tak je to dobre.

Po svadbe sa ten istý muž, a dokonca aj taký muž, ktorý sa objektívne blíži ideálu Supermana, mení na niečo celkom iné. Muž ako manžel je – klaun. Áno, priznajme to, dokonca klaun amatér. Takže tvrdenie, že žena nikdy nedokáže vytvoriť komickú dvojicu (tak ako Lasica – Satinský, Šimek – Grossmann, či Suchý – Šlitr) nie je pravdivé. Komickým partnerom vydatej ženy je jej muž. Len o tom nevie. A tajomstvo skutočne šťastného manželstva je v tom, že mu to zásadne neoznamujeme. Veď sa stal ženáčom preto, lebo uveril chválospevu o svojich hrdinských vlastnostiach. Prečo by sme mu tú sladkú ilúziu mali brať? Veľa nešťastia v manželstve narobí takzvaná pravdovravnosť. To je tá chvíľa, keď hovoríme veci, ktoré si myslíme, že si naozaj myslíme. A keď si neskôr myslíme už niečo celkom iné, je neskoro. Zásadný, rozhodujúci, smrtonosný a tiež šťastie-nosný význam pre manželstvo teda má komunikácia. Šťastní sme zväčša potichu, nešťastní sme takmer vždy nahlas.

Poučenie: Manželstvo je o komunikácii. Tá začína ráno a končí večer v posteli. Tak to skúsme zvládnuť.

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

I. LÁSKA

1. ROZHODUJE VÝBER PARTNERA

2. O ČOM JE MANŽELSTVO

3. KTO JE KTO V MANŽELSTVE

II. SEX

III. ORGAZMUS