Přeložila:

ZUZANA ĽALÍKOVÁ

L.J. Shen: Barva půlnoci

Vydání první

Copyright © 2018 by L.J. Shen

Published by arrangement with Brower Literary & Management.

All rights reserved

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4,

www.baronet.cz v roce 2019 jako svou 2254. publikaci

Přeloženo z anglického originálu Midnight Blue vydaného v roce 2018

Český překlad © 2019 Zuzana Ľalíková

Odpovědná redaktorka Renata Heitelová

Korektorka Marie Kejvalová

Cover Designer: Letitia Hasser, RBA Designs

Přebal a vazba © 2019 Ricardo a Baronet

Sazba a grafická úprava Ricardo, Sázavská 19, Praha 2

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-1059-6 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-1060-2 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2019

L. J. Shen

Barva půlnoci

Seznam písní

„Gimme Shelter“ – The Rolling Stones

„Daddy Issues“ – The Neighborhood

„Love Song“ – The Cure

„Young God“ – Halsey

„An Honest Mistake“ – The Bravery

„Cigarette Daydreams“ – Cage the Elephant

„One“ – U2

„Shake the Disease“ – Depeche Mode

„What You Know“ – Two Doors Cinema Club

„Do Re Mi“ – Blackbear

„April“ – Deep Purple

„London Calling“ – The Clash

„Handsome Devil“ – The Smiths

„Brianstorm“ – Arctic Monkeys

Jak se dneska cítí vaše duše?

„Tady je to mé tajemství, úplně prostinké:

Správně vidíme jen srdcem.

Co je důležité, je očím neviditelné.“

Antoine de Saint-Exupéry, Malý princ.[1]

1 SAINT-EXUPÉRY, Antoine de. Malý princ. Překlad Zdeňka Stavinohová. Praha: Albatros, 2005. 93 s. Klub mladých čtenářů. ISBN 80-00-01462-9

Amandě Soderlundové a Lin Tahel Cohenové

Prolog

Alex Winslow to zase přehnal – řídil pod vlivem a našli u něj kokain.

Napsala: Beth Stevensonová, Svět celebrit

Britský zpěvák Alex Winslow byl v úterý večer zatčen za řízení pod vlivem alkoholu a držení kokainu. Sedmadvacetiletý zpěvák strávil noc na policejní stanici kalifornského Lost Hill a poté byl propuštěn. Jak jsme zjistili, během noci se houpal na mřížích svojí cely a zdi popsal textem své písně „Zdivočelé nebe“ modrým fixem, který mu věnovala okouzlená zaměstnankyně stanice (zmíněným fixem se jí poté podepsal na ňadra).

Známého zpěváka zastavila policejní hlídka na Pacific Coast Highway. V přihrádce jeho azurově modrého retro cadillacu našli tři gramy kokainu, v ruce držel téměř prázdnou láhev whisky a z nastalé situace se pokusil vyvléknout flirtováním.

Dvanáctinásobný držitel ceny Grammy oblažil strážnici, třiačtyřicetiletou matku tří dětí, slavným milionovým úsměvem a řekl jí: „Fakt jsi mě upoutala, krásko, ale dneska večer tě spoutám já.“

Zpěvák, který se proslavil skladbou „Muž na Měsíci“, byl zatčen i před osmi týdny poté, co udeřil Stevena Deltona, majitele webové stránky Tady Steven, a ukradl sošku Grammy. Winslow v průběhu večera vpadl na jeviště, právě když britský zpěvák William Bushell přebíral cenu za nejlepší album, vytrhl Bushellovi cenu z ruky, zapálil si cigaretu a pronesl:

„Bavíte se dobře? Zvedněte ruce, jestli jste pro tohohle zmrda hlasovali, aniž by se vás pokusil podplatit nabídkou, že vám ho vyhoní. Na co čekáte? Na co. Kurva. Čekáte? Vždyť to jeho album se může pouštět tak leda v Mekáči. Bez urážky. Myslím vůči McDonaldu, ne Bushellovi. Vždyť na tom albu není jediná kreativní skladba. Spíš mám pocit, že kdyby kreativita potkala tohohle maníka někde v temný uličce, s křikem by před ním zdrhla. Tohle si beru domů. Není to fajn, když ti někdo ukradne, co je tvoje, kamaráde? Tak čum. Říká se tomu život a tuhle lekci jsi mi dal ty sám.“

Dříve blízcí přátelé a bývalí londýnští spolubydlící se před dvěma lety zamilovali do modelky a celebrity Fallon Lankfordové a od té doby mezi nimi vládne nevraživost. Oba Britové se netají tím, že je mezi nimi zlá krev. Není tajemstvím, že Winslowovo nejnovější album Vykuř mi – které dosáhlo nejvýše na devátou příčku žebříčku časopisu Billboard a brzy poté z něj zmizelo úplně, což je nejhorší výsledek jeho dosavadní kariéry – ho vehnalo do náruče alkoholu a kokainu.

Brzy po Winslowově zatčení vydal Tady Steven článek nazvaný: „Alex Winslow: konec jedné éry“. Máme informace, že pan Delton chystá na Winslowa žalobu. Winslow ho udeřil do obličeje poté, co se ho pan Delton zeptal na Willa Bushella coby nového přítele Fallon Lankfordové.

Několik hodin po svém druhém propuštění vydal Winslow skrze svou dlouholetou agentku Jennu Holdenovou omluvu:

„Alexe Winslowa hluboce mrzí všechny nepříjemnosti, k nimž došlo. Chtěl by se omluvit strážnici, která ho zatýkala, i jejímu manželovi, dětem a místnímu kostelu, v němž se strážnice angažuje jako dobrovolnice. Winslow si uvědomuje, že jeho neurvalé chování se už nedá dále přehlížet, a kvůli svým nejbližším, svým fanouškům i sobě samému se rozhodl nastoupit do rehabilitačního střediska ve státě Nevada. Rádi bychom vás požádali, abyste respektovali jeho soukromí. Alex potřebuje porazit své osobní démony.“

Winslowův bývalý agent Benedict Cowen, který se zpěvákem rozvázal spolupráci po předávání cen Grammy, nebyl k zastižení a jeho vyjádření jsme tak nezískali.

1937 komentářů

Laurenxx

Ten se fakt už dočista zbláznil. Jo a taky je zatraceně sexy.

Pixie_girl

Prej hudba do mekáče. To se povedlo. Winslowovo poslední album je tak hrozný, že mi po jeho poslechu dva týdny krvácely uši.

Cody1984

#NechteAlexeBýt

(dělám si prdel, ten by byl schopnej strčit prsty do zásuvky, kdybysme na něj nedohlídli)

James2938

Ten chlap je sociopat. Je to poznat i z jeho písniček.

BellaChicaYass

S tím souhlasím… ale stejně bych se s ním vyspala :)

xxLaurenxx

Já taky! Haha

Pixie_girl

Je to smutný, ale přidávám se.

James2938

Fajn, protože on není z těch

co by vám mohl nabídnout víc

než jenom rychlovku. Je to s ním zlý.

ON je zlej

1. kapitola

Indie

O šest měsíců později

Klap, klap, klap, klap, klap, klap, klap, klap.

Podrážky mých bot klapaly o žulovou podlahu jako vytrvalý kanárek. Musela jsem si zatnout nehty do stehen, aby mi nohy přestaly nadskakovat v rytmu mého neklidného, bláhového srdce.

Sklapni, srdce.

Klídek, srdce.

Přestaň blbnout, srdce.

K panice nebyl žádný důvod. Ani trochu. Vůbec ne.

Tu práci dostanu.

Zvedla jsem hlavu a ženě, která seděla naproti mně, věnovala svůj nejzářivější, nejnadšenější úsměv.

„Když jsme zveřejnili inzerát na pozici osobní asistentky, tak jsme trochu, maličko, jak to jenom říct…? Lhali.“ Zaklapla svůj MacBook, zabubnovala o něj kostnatými, upravenými prsty a dala tak na odiv prsten, který určitě stál víc, než za kolik bych si mohla koupit půlku čtvrti, v níž bydlím.

Polkla jsem a uhladila si obnošenou pouzdrovou sukni. Ta sukně ani nebyla moje. Patřila Natashe, manželce mého bratra, a v pase byla o dvě čísla větší. Vždycky se mi ozvali zpátky jen z řetězcových restaurací rychlého občerstvení, kam jsem kostýmek na pohovor nepotřebovala, a tak jsem musela improvizovat. Nohy jsem schovala pod židli a slečnu ušetřila pohledu na své stříbrné oxfordky, náznak své osobnosti, který jsem zapomněla skrýt.

Kancelář sálala luxusem. Bílý a elegantní stůl, křesla potažená alabastrovou kůží, bronzový lustr, který visel ze stropu jako tekuté zlato. Za okny sahajícími od podlahy ke stropu se skvěl nápis Hollywood v celé svojí nádherné kráse plné nesplněných příslibů. Byl tak blízko, až jste mohli vidět špínu, která se obrovských, bílých písmen držela. Kancelář byla rozlehlá jako taneční sál. Nenacházely se tu žádné barvy ani náznak osobnosti, a ne náhodou.

Jenna Holdenová. Mocná agentka největších hollywoodských hvězd. Majitelka JHE Group. Na osobní seznamování nemá čas. A už vůbec ne na osobní seznamování s lidmi jako já.

„Takže nehledáte osobní asistentku?“ Můj nucený úsměv povadl. Tuhle práci jsem potřebovala stejně, jako Mark Wahlberg potřeboval v Hříšných nocích ukázat svoje skutečné nádobíčko. Tedy hodně, opravdu hodně moc. Jde o tohle: Bydlím s bratrem, jeho manželkou a dítětem, a i když mě mají rádi, určitě by se ještě raději přestali dělit o svůj dvoupokojový byt s jednadvacetiletou avantgardní holkou. Po městě se dopravuju jen na kole, což v Los Angeles znamená totéž, jako byste se z bodu A chtěli dostat do bodu Z na krunýři mrtvé želvy.

„Hledám… něco.“ Jenna sklonila hlavu a povytáhla do úzké linky vytrhané obočí. „A to zahrnuje i určitou asistenci.“

Moje trpělivost visela na vlásku, už se chystala skočit přes palubu. Měla jsem hlad, žízeň a nutně jsem potřebovala práci. Jakoukoli práci. Léto mě pěkně sežvýkalo a všechna volná dělnická místa si rozebrali poďobaní puberťáci. Kvůli této jen neurčitě popsané pozici jsem dnes přišla do JHE už potřetí v tomto měsíci. Poprvé jsem jednala s holkou z personálního, která mě nechala čekat čtyřicet minut, jelikož se zpozdila na pedikúře. Podruhé mě Jennina osobní asistentka grilovala, jako bych se právě vrátila z výcvikového tábora Islámského státu. Dneska jsem konečně osobně poznala tu proslulou agentku a ona mi teď vykládá, že jsem to celou dobu chápala úplně špatně?

„Povězte mi, Indigo, jak pečlivě jste si přečetla popis dané pracovní pozice?“ Opřela se a propletla prsty. Na sobě měla elegantní propínací halenku zastrčenou do černých sametových kalhot a na tváři domýšlivý úsměv. Vlasy v barvě šampaňského měla upravené do drdolu, který měla tak pevně utažený, až i mě samotnou pálila kůže jenom při pohledu na to, jak se jí pokožka pod vlasy napíná.

„Tak pečlivě, že bych vám ho tu mohla odrecitovat zpaměti.“

„Opravdu? V tom případě prosím.“

Prudce jsem se nadechla. Rozhodla jsem se, že jí naposledy vyhovím, než popadnu kabelku a zbytek hrdosti a odejdu odtud.

„Hledá se osobní asistentka: odolná, zodpovědná, trpělivá, s hroší kůží. Nesmí pít alkohol, NESMÍ UŽÍVAT DROGY, měla by mít cit pro umění a pro život. Pokud se umíte otáčet a nejste mainstreamově zaměřený člověk, máte oko pro detail a nevadí vám dlouhé pracovní dny a nekonečné noci, hledáme právě vás. Nutný podpis dohody o mlčenlivosti a čistý trestní rejstřík.“

Posunula jsem k ní kopii své pracovní přihlášky a poklepala na ni prstem. „Tohle jsem já. Bez toho otáčení, trpím totiž na migrény. Tak už mi povíte, proč tu jsem?“

„Hledám zachránce. Chůvu. Kamarádku. Jste ten nejvhodnější člověk, kterého jsem zatím našla, ovšem celá tahle záležitost se podobá transplantaci orgánu. Nepoznáme, jestli se k sobě hodíte, dokud vás dva nedáme dohromady.“

Zůstala jsem na ni zírat jak na mytické zvíře. Pokud to měl být vtip, očividně jsem ztratila smysl pro humor.

Vstala a začala přecházet sem a tam, paže si složila za zády. „Mám klienta. Ne jen tak ledajakého. Váženého klienta. Jednoho z nejslavnějších lidí této dekády. Nedávno mu začalo hořet pod nohama a potřebuje lavor ledové vody, aby ten malér uhasil. Drogy, ženy, ego velikosti Číny – cokoli vás napadne, tím on trpí. Nebudete mu rezervovat letenky, ani vařit kafe. Na to má celou armádu lidí. Pojedete s ním na turné. Postaráte se o jeho emocionální potřeby. Dáte pozor, aby v zákulisí nešňupal kokain, ani nezůstal vzhůru dlouho do noci nebo nezmeškal koncert. Pokud se pustí do křížku s novináři nebo paparazzii, popadnete ho za ruku a odtáhnete odtamtud. Ve zkratce vaší prací bude udržet ho tři měsíce naživu a v dobrém zdravotním stavu. Myslíte, že to zvládnete?“

Její slova zněla tak upřímně a ostře, až se mi zabořila do kůže jako tesáky.

Zachránce. Chůvu. Kamarádku.

„To je… hodně zodpovědnosti. Působí to na mě, že je někdo v hodně velkém maléru.“

„Malér je jeho druhé jméno, součást jeho šarmu a důvod, proč nosím v kabelce prášky na uklidnění.“ Hořce se pousmála.

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Tiráž

Titulní strana

Seznam písní

Motto

Citát

Věnování

Prolog

1. kapitola