KARMATIKON

Pavel Sebastian Huška

2018 - 2019

KARMATIKON

Vítej v mém království,

v hodině návratů,

s novou zas nadějí

přicházíš sem.

Já jsem Svět samotný,

zcela tě pohltím,

co svedeš tentokrát,

zvědavý jsem.

Vášním a idejím

holduji nejvíce,

na těch si pochutnám

obzvláště rád.

V dramatech osudů

rovněž si libuji,

sleduje člověčí

vzestup a pád.

Plnou ti přehršli

laskomin připravím,

jenom to nejlepší,

pro tebe jen.

Na prach tě semelu,

na kousky rozžvýkám,

padlého nakonec

vyplivnu ven.

Údolím slzavým

jít lze jen ke smrti,

ty také zajisté

dojdeš až tam.

A tam si vzpomeneš,

že ten, kdo útrpnou

cestu si vyvolil,

byl jsi ty sám.

A tak zpět putuješ,

do kobek pekelných,

tak, jak ti zavelil

vnitřní tvůj hlas.

Opět se navrátíš,

do hlubin sestoupíš,

a já tě na popel

semelu zas…

ZA BRANAMI

Opouštíš svět nadpozemský,

kráčeje vstříc nebezpečí,

vzrušením i obavami

srdce tvé teď buší.

Služebníci zapomnění

kolem tebe poletují,

tělo nití postříbřenou

přišijí ti k duši.

Skrz oponu zkrvavenou

bolestně se propotácíš,

nohy se ti rozechvějí,

do neznáma jdouce.

Postavy se pitoreskní

přes rameno ohlížejí,

kynouce ti na znamení,

mlčky dál tě zvouce.

Panoptikum marionet

oklame tě dokonale,

neoblomná materie

pravdu umně skrývá.

Rohatý se s požehnaným

o vodítka přetahují,

první zhusta jednoduchou

práci vskutku mívá.

Za branami existence

věčný boj se odehrává,

tak jak bylo předurčeno,

co svět světem stojí.

Ti dva v bitvě nekonečné

o duše se utkávají,

a tentokrát usilovat

budou o tu tvoji.

V úsilí svém nepoleví,

nikam před ním neunikneš,

a za špatná rozhodnutí

zaplatíš pak draze.

Denně budeš odolávat,

soupeře v tom pokušení,

kterému z nich ulehčovat

budeš v jeho snaze…

DEN ZA DNEM

Den za dnem utíká,

beze stop mizeje,

plameni našemu

ubývá sil.

Duše se ocelí,

tělo však umdlévá,

bezmoc se rozlévá

do jeho žil.

Zvenčí tu vráskami,

zevnitř pak jizvami,

den za dnem maluje

náš ducha chrám.

Té tváři v zrcadle

do očí hledíme,

v duchu se ptajíce,

zda patří nám.

Den za dnem utíká,

až jednou, nečekán,

přijde ten poslední,

zahalen tmou.

V mlčící prázdnotě

tiše se ztratíme,

s námi i naděje

pohřbeny jsou.

Nedlouho uchován

v prchavých vzpomínkách,

portrét náš vybledne,

vyvane žal.

Zemřou sny bláhové,

svět ale pověky

den za dnem beze změn

točí se dál.

Cesta však nekončí,

předlouho potrvá,

než oněch okovů

zbaví nás čas.

Od nových začátků,

ke koncům následným,

den za dnem putovat

budeme zas...

BOLESTÍ K VĚČNOSTI

Jedna je meta jen

pro duše zbloudilé,

jedním jen způsobem

dojít lze k ní.

Snažíš se, cestou svou,

trpě, když směřuješ

bolestí k Věčnosti,

nesejít z ní.

Ta často nadobro

v mlhách se ztrácívá,

z poháru trpkosti

nechá tě pít.

Žízníš a skomíráš,

osud svůj proklínáš,

bolestí k Věčnosti

musíš však jít.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

KARMATIKON

KARMATIKON

ZA BRANAMI

DEN ZA DNEM

BOLESTÍ K VĚČNOSTI