Terra sigillata z Čech v kontextu evropského barbarika

Terra Sigillata aus Böhmen im Kontext vom europäischen Barbaricum

Jakub Halama

Recenzovali:

doc. PhDr. Jiří Musil, Ph.D.

Mgr. Balász Komoróczy, Ph.D.

Vydala Univerzita Karlova

Nakladatelství Karolinum

www.karolinum.cz

ebooks@karolinum.cz

Praha 2018

Vydání první

ISBN 978-80-246-3228-5

ISBN 978-80-246-3261-2 (pdf)

ISBN 978-80-246-3705-1 (ePub)

ISBN 978-80-246-3704-4 (mobi)

Obsah

1. 1. ÚVOD

1. 1.1 Přehled bádání nad nálezy terry sigillaty v Čechách

2. 1.2 Poválečné bádání nad nálezy terry sigillaty v evropském barbariku

3. 1.3 Terminologie a tvarová klasifikace

2. 2. KATALOG

1. 2.1 Struktura a metodické pojetí katalogu

2. 2.2 Registr lokalit s nálezy terry sigillaty v Čechách

3. 2.3 Katalog nálezů terry sigillaty v Čechách – 1. část (lokality s jistými nálezy terry sigillaty)

4. 2.4 Katalog nálezů terry sigillaty v Čechách – 2. část katalogu

5. 2.5 Dodatek ke katalogu – instituce s terrou sigillatou z mimočeských lokalit ve sbírkách

3. 3. TERRA SIGILLATA Z JEDNOTLIVÝCH PRODUKČNÍCH OBLASTÍ

1. 3.1 Statistiky a jejich metodická úskalí

2. 3.2 Jihogalské dílny

3. 3.3 Středogalské dílny

4. 3.4 Východogalské dílny (Trevír)

5. 3.5 Hornogermánské dílny (Heiligenberg)

6. 3.6 Rheinzabern

7. 3.7 Westerndorf

8. 3.8 Pfaffenhofen

9. 3.9 Lokální dílny?

4. 4. ZASTOUPENÉ TVARY A VÝZDOBA TERRY SIGILLATY; JEJÍ STRUKTURA V ČECHÁCH A POROVNÁNÍ S ŘÍMSKÝMI PROVINCIEMI

1. 4.1 Tvary a výzdobné techniky terry sigillaty 1.–3. stol.

2. 4.2 Struktura nálezů terry sigillaty v Čechách

3. 4.3 Struktura terry sigillaty na vybraných lokalitách v provinciích

5. 5. NÁLEZY POZDNÍ TERRY SIGILLATY

1. 5.1 Pozdní produkce terry sigillaty v Čechách (argonská a severoafrická terra sigillata)

2. 5.2 Lokality s nálezy pozdní terry sigillaty z Čech

3. 5.3 Nejisté, neurčitelné nebo nerevidované nálezy pozdní TS(?)

4. 5.4 Argonská pozdní terra sigillata v barbariku

5. 5.5 Severoafrická pozdní terra sigillata v barbariku

6. 5.6 Vyhodnocení výskytu pozdní terry sigillaty v Čechách

6. 6. CHRONOLOGIE, SMĚRY A ZPŮSOB PŘÍSUNU TERRY SIGILLATY DO ČECH

1. 6.1 Vývoj přísunu terry sigillaty do Čech

2. 6.2 Markomanské války a jejich možný odraz v sigillatových nálezech z Čech

3. 6.3 Směry dovozu terry sigillaty do Čech a způsoby jejího přísunu

7. 7. ZASTOUPENÍ TERRY SIGILLATY NA LOKALITÁCH V ČECHÁCH A ANALÝZA V RÁMCI REGIONŮ

1. 7.1 Četnost terry sigillaty v Čechách a srovnání s okolními oblastmi

2. 7.2 Regionální odlišnosti v rámci Čech

8. 8. NÁLEZY TERRY SIGILLATY ZE SÍDLIŠŤ

1. 8.1 Nálezy terry sigillaty ze sídlištních lokalit; jejich charakteristika

2. 8.2 Sídliště s více nálezy terry sigillaty v Čechách

3. 8.3 Druhy sídlištních objektů s nálezem terry sigillaty

4. 8.4 Chronologie sídlištních objektů s nálezy přesněji datovatelné terry sigillaty

9. 9. MOŽNOSTI INTERPRETACE A KONTEXT NÁLEZU SIGILLATOVÉ MÍSY Z NERATOVIC

1. 9.1 Historie nálezu

2. 9.2 Získané a zmíněné nálezy

3. 9.3 Mísa terry sigillaty

4. 9.4 Mlýnské kameny

5. 9.5 Charakteristika lokality a další nálezy z doby římské

6. 9.6 Závěrečné shrnutí k nálezu sigillatové mísy z Neratovic

10. 10. NÁLEZY TERRY SIGILLATY Z HROBŮ A POHŘEBIŠŤ

1. 10.1 Terra sigillata v germánských hrobových nálezech a na pohřebištích v Čechách a v evropském barbariku

2. 10.2 Nálezy terry sigillaty z hrobů a pohřebišť – srovnání v rámci barbarika

3. 10.3 Lze najít vysvětlení výskytu TS v hrobech a na pohřebištích doby římské v Čechách a na Moravě?

11. 11. ZMĚNA FUNKCE TERRY SIGILLATY A JEJÍ VÝSKYT V MLADŠÍCH DRUHOTNÝCH KONTEXTECH

1. 11.1 Změna funkce v kontextech doby římské

2. 11.2 Změna funkce v kontextech doby stěhování národů

3. 11.3 Změna funkce v kontextech období raného středověku

12. 12. NÁLEZY PROVINCIÁLNÍCH IMITACÍ TERRY SIGILLATY V ČECHÁCH

13. 13. VLIVY TERRY SIGILLATY NA GERMÁNSKOU DOMÁCÍ KERAMIKU V ČECHÁCH

1. 13.1 Spotřební římsko–provinciální keramika

2. 13.2 Terra sigillata jako předloha

14. 14. VZTAH TERRY SIGILLATY K JINÝM DRUHŮM ŘÍMSKÝCH PŘEDMĚTŮ V ČECHÁCH (SPOTŘEBNÍ KERAMIKA)

1. 14.1 Srovnání nálezů sigillaty a provinciální spotřební keramiky

15. 15. ZÁVĚREČNÉ SHRNUTÍ

16. 16. ZUSAMMENFASSUNG

1. 16.1 Terra Sigillata aus Böhmen im Kontext vom europäischen Barbaricum

17. 17. SEZNAM POUŽITÝCH ZKRATEK

18. 18. PRAMENY

19. 19. LITERATURA

20. 20. PŘÍLOHY

1. Katalog I. část (kresebná dokumentace)

2. Katalog II. část (kresebná dokumentace)

3. Katalog I. část (fotodokumentace)

4. Katalog II. část (fotodokumentace)

1. ÚVOD

Předkládaná publikace je upravenou a doplněnou verzí dizertační práce „Římsko-germánské vztahy a kontakty ve světle nálezů předmětů římské provenience v Čechách, zvláště terry sigillaty“ (vedoucí práce doc. PhDr. Lubomír Košnar, Csc.; oponenti: Dr. Lubomira Tyszler a doc. PhDr. Jiří Musil, Ph.D.), která byla obhájena v roce 2012 v Ústavu pro archeologii Filozofické fakulty Univerzity Karlovy v Praze.

Práce byla v letech 2011–2012 významně podpořena stipendiem Gerharda Bersu (Stiftung Pro Archaeologia Saxoniae, Landesamt für Archäologie mit Landesmuseum für Vorgeschichte, Dresden), udělovaného vybraným řešitelům dizertačních prací v oboru archeologie, geograficky spadajících do oblasti Saska, Čech nebo polské Lužice.

Na úvod chci poděkovat všem, kteří mi s touto prací jakýmkoli způsobem pomohli – vedoucímu mé dizertační práce doc. L. Košnarovi, CSc., a dalším kolegům z oboru, zejména však doc. E. Droberjarovi, Dr. Dále bych chtěl vyjádřit své poděkování všem institucím s nálezy terry sigillaty, kustodům sbírek či vedoucím výzkumů za laskavé umožnění studia nálezů a jejich dokumentace. Kromě rodičů patří můj speciální a největší dík mé ženě Guně, a to jak za toleranci a trpělivost, tak za její obrovskou technickou pomoc s dokumentací nálezů a tvorbou obrazových příloh.

1.1 Přehled bádání nad nálezy terry sigillaty v Čechách

„Podotknouti sluší, že p. JUC. Šandera zjistil v Sobčicích, na druhé straně Javorky, sídliště, v kterém se vyskytly střepy z nádob římských, tak zvaně terra sigillata – případ to prvý v Čechách“ (Píč 1896, 766).

Tato věta jaksi mimochodem na okraj článku jinak se zabývajícího laténskými hroby znamená vůbec první rozpoznání a zveřejnění nálezu terry sigillaty v Čechách.[1] Nález z uvedené východočeské sídlištní lokality je bohužel nerevidovatelný. Stejný autor publikoval hned následující rok další fragment TS (= užívaná zkratka pro keramiku typu „terra sigillata“) ze sídliště u Tuklat ve středních Čechách (Píč 1897, 378), který je stále součástí archeologických sbírek Národního muzea. Další vzácné nálezy sigillaty J. L. Píč poté velmi krátce zhodnotil (Píč 1903, 102) a posléze podal první soupis nálezů TS z území Čech (Píč 1905). L. Šnajdr jej doplnil (1904, 2–3). Z pražských lokalit do literatury uvedl zlomky z Bubenče/Podbaby J. A. Jíra (1898, 152; 1910, 22–23) a z Vršovic L. Šnajdr (1912, 52–53). Lokality s TS v Čechách i na Moravě vyjmenovávají i K. Buchtela a L. Niederle (1910, 85). Za první systematický soupis všech nálezů TS a jejich zhodnocení vděčíme H. Preidelovi, jemuž při určování provenience pomáhal F. Drexel. V soupise jsou uvedeny nálezy TS z dvanácti českých lokalit (Preidel 1930a, 167–171). Známý výjimečný objev celé nádoby TS z Neratovic publikovala L. Horáková-Jansová (1929).

Z poválečných badatelů se problematice výskytu římských výrobků včetně keramiky a hodnocení vztahů s římským impériem věnoval B. Svoboda (1948). Podrobný soupis doplněný o nové nálezy TS z Čech a její pečlivé nové zhodnocení předložil posléze V. Sakař (1956, 52–69). Uvádí zde TS z 20 českých lokalit.[2] Problematice výskytu předmětů římské provenience v Čechách i na Moravě a vztahům s římskými provinciemi se zabýval v mnoha dalších studiích. Tématu římské keramiky (sigillaty i provinciální spotřební) se také věnoval v několika článcích či studiích (Sakař 1959; 1966, 632; 1969a; 1969b; 1980; 1985). Určitou syntézou je práce Čechy a podunajské provincie římské říše (Sakař 1994). Soupis sigillaty byl doplněn v obou katalozích nálezů římských importů v Čechách (Sakař 1970; Oliva et al. 1986), ovšem bez náležitých analýz.

Novější nálezy sigillaty byly poté zveřejňovány pouze ojediněle, o publikování nových nálezů TS se nejvíce zasloužil L. Košnar (Braun – Košnar 1981; Břicháček – Košnar 1987, 1993, 2000; Košnar – Břicháček 1999a, 1999b). Poslední desetiletí se nálezy sigillaty z Čech zabýval autor této publikace – v rámci magisterské (Halama 2004) i dizertační práce (Halama 2012) a také formou dílčích článků.

1.2 Poválečné bádání nad nálezy terry sigillaty v evropském barbariku

Postihnout veškeré nálezy terry sigillaty katalogovým způsobem v rámci germánského barbarika se podařilo pouze dvěma badatelům – H. J. Eggersovi v rámci jeho vyčerpávajícího soupisu veškerých předmětů římské provenience (1951) a dále S. Berkemu ve studii pojednávající kromě TS i o bronzových nádobách (1990). Z díla S. Berkeho jsem také čerpal informace o nálezech TS z oblastí zatím nověji nezpracovaných (např. Bavorsko, Hesensko atd.). V rámci srovnávání TS z Čech s jinými oblastmi barbarika zcela pomíjím Velkou Británii – porovnávám jen oblasti barbarika v kontinentální Evropě.

1.2.1 Morava

Nálezy sigillaty z několika sídlišť postupně publikoval F. Křížek (z lokalit Těšany a Ždánice) i R. M. Pernička v 60. letech (z lokalit Vlčnov a Šitbořice), souhrnně se TS pokusila v rámci diplomové práce zpracovat v r. 1980 Palatová (Droberjar 1991, 7). Souborně však TS z moravského nálezového prostředí zveřejnil až E. Droberjar (1991) ve studii vycházející z jeho diplomové práce. Posléze zpracoval též sigillatu z důležitého pohřebiště v Šitbořicích (Droberjar – Kazdová 1993) a nové sběrové nálezy ze sídliště Strachotice, okr. Znojmo (Droberjar – Vokáč 2002). Jednotlivé fragmenty z nových výzkumů ÚAPP Brno (lokality Syrovice, okr. Brno-venkov a Mořice, okr. Prostějov) publikovala slovenská badatelka K. Kuzmová (2009; 2011).

V poslední době se sigillatě na Moravě věnuje S. Klanicová. Pro účely předkládané publikace zatím nejdůležitějším článkem zůstává obsáhlý souhrn aktuálních počtů nálezů a lokalit s poměry jednotlivých produkčních dílen (Klanicová 2007). Posléze zveřejnila analýzy dalších sigillat z nových výzkumů i prospekcí – ze sídlišť v Klentnici, okr. Mikulov (Klanicová – Komoróczy 2008), Dyjákovicích, okr. Znojmo (Jílek – Klanicová 2009) či Hrubčicích, okr. Prostějov (Fojtík – Klanicová 2009). Nověji se zabývala TS ze sídlišť v oblasti pod Pavlovskými vrchy (Klanicová 2010a) a též nálezy z germánského sídliště Pasohlávky (Klanicová 2010b), které se rozkládalo v bezprostřední blízkosti římské pevnosti z období markomanských válek Mušov-Burgstall.

Sigillatu z výzkumu vlastního areálu pevnosti Mušova-Burgstallu nejprve zpracoval F. Křížek (1980), další nálezy přibyly v práci E. Droberjara (1993). TS z výzkumů v letech 1994–2000 je obsažena v diplomové práci M. Stoilové[3] a o poslední aktualizaci se zasloužila rovněž S. Klanicová (2008). Podílela se také na publikaci zkoumaného římského vojenského tábora Pravčice u Hulína, kde se nalezlo několik zlomků TS (Daňhel et al. 2009).

1.2.2 Slovensko

Základem poznání nálezů TS ve slovenském prostředí byly studie F. Křížka.[4] Další vyhodnocení veškeré TS z celého Slovenska se podařilo dvojici badatelů K. Kuzmové a P. Rothovi (Kuzmová – Roth 1988). Aktuálněji samotné JZ Slovensko (kvádská oblast) analyzovala K. Kuzmová (1997), která se věnovala i problematice sigillaty v barbariku ve vztahu k markomanským válkám (Kuzmová 1994) a vyhodnotila i některé důležité soubory z limitních lokalit, např. z Rusovců-Gerulaty[5] či obsáhlou sbírku muzea v Komárně (Kuzmová 1992). Novější nálezy TS jsou průběžně publikovány v rámci jednotlivých lokalit či mikroregionů (např. z lokalit východního předpolí Bratislavy – Varsik 2011, 51–52, 109, z Bíni – Kuzmová 2010, Nitry – Kuzmová 2012, nebo z pohřebiště Kvakovce – Lamiová-Schmiedlová – Mačala 1991). V nové studii k předmětům římské provenience na Slovensku je také stručně shrnuta terra sigillata, data K. Kuzmové a P. Rotha jsou obohacena novými jednotlivě publikovanými nálezy (Hrnčiarik 2013a, 71–79; 2013b). Nejaktuálnější dvě publikace představují shrnutí k fenoménu výskytu sigillaty na JZ Slovensku a Moravě (Kuzmová 2013) a hlavně nové vyhodnocení nálezů této keramiky na V Slovensku (Kuzmová 2014).

1.2.3 Dolní Rakousko

Základním zdrojem poznání TS z germánských lokalit zůstávají obě studie A. Stuppnera (1994a; 1994b), jeho dizertační práce mi bohužel k dispozici nebyla.[6] Informace k lokalitám a kontextům, z nichž pocházejí nálezy sigillaty, lze najít v katalogu germánského osídlení naddunajské části Dolních Rakous (Pollak 1980).

1.2.4 Východní Maďarsko (sarmatská oblast v Potisí)

Z oblastí tzv. sarmatského barbarika ve východní části území dnešního Maďarska nálezy sigillaty souhrnně analyzovala dvojice badatelů D. Gabler a A. Vaday (1986, 1992). Nové nálezy máme aktuálně k dispozici z regionu Szolnoku ve středním Potisí (CRFB-U1 = Vaday – Horváth 2005). Důležitou publikací je též zhodnocení lokality Dunakeszi-Alagi Major, sídliště s pozoruhodně velkým množstvím TS (Gabler 2001). D. Gabler se také dlouhodobě věnoval sigillatě z panonské části limitu i samotné provincie (viz dále). Nálezy TS z oblasti horního Potisí (SV Maďarsko, V Slovensko, SZ Rumunsko a JZ Ukrajina) komplexně vyhodnotil M. Ardeleanu (2014).

1.2.5 Polsko

Poprvé komplexně byla sigillata z území Polska publikována před více než půl stoletím (Rutkowski 1960). Od 90. let 20. stol. se této problematice intenzivně věnuje badatelka L. Tyszler (např. Tyszler 1998 a další články), která je též autorkou novějšího celkového zpracování (1999a, 1999b). Nadále pak publikuje sigillatu z nových výzkumů: pohřebiště Wiktorow, pow. Zgierz (Moszczyński – Tyszler 2001),[7] lok. Inowrocław 100/101 na Kujavách (Bednarczyk – Tyszler 2001), lok. Pęcławice, stanowisko 5, woj. łódzkie (Tyszler 2004a), lok. Kolonie Rychłocice, pow. wieluński (Tyszler 2006), pohřebiště Deszczno, stan. 14, pow. Gorzów Wielkopolski, woj. lubuskie (Tyszler 2010a) či pohřebiště Gozdow stan. 1, pow. Zgierz, woj. łódzkie (Tyszler 2010b) a další drobné články, některé ve spolupráci s jinými badateli. Zabývá se i dílčí problematikou související s rozložením TS v barbariku (např. studie ke komunikacím v polsko-slovenské části západních Karpat na základě distribuce sigillatových nálezů: Tyszler 2004b) i analýzou starších nálezů (např. zajímavá celá miska Drag. 27 jihogalské provenience z lok. Żerków, woj. wielkopolskie: Tyszler 2007). Nejnovější publikací je obsáhlá studie, shrnující a analyzující keramiku římské provenience z území Polska (Tyszler 2012) a článek k zajímavému novému nálezu TS z lok. Górzyca, pow. słubicky (Tyszler 2013).

Některé nové nálezy sigillaty v Polsku jsou publikovány i jinými badateli (souhrn viz Tyszler 2012, 9), z nichž nejvíce se TS věnuje A. Przychodni[8] – nejdůležitější prací je studie k výskytu TS v Polsku (Przychodni 2010); významné jsou také jeho články k TS z jednotlivých lokalit (Andrzejowski – Przychodni 2008; Przychodni 2015) a také studie k chronologii mladší doby římské (Kaczanowski – Przychodni 2014; 2015).

1.2.6 Východní Evropa

Nálezy TS z rozsáhlých oblastí evropské části bývalého SSSR byly shrnuty před více než 40 lety (Kropotkin 1970), novější data již nejsou takto územně komplexní (např. CRFB-Litauen = Michelbertas 2001). Z Pobaltí bylo nově vyhodnoceno významné pohřebiště Izobil´noe (původně Klein-Fliess, Kr. Labiau – Východní Prusko) v dnešní ruské Kaliningradské oblasti s fragmenty mísy Drag. 37 (Khomiakova – Uspensky 2015), čímž došlo k významnému upřesnění původních informací H. J. Eggerse (1951, 102). Oblasti Černomoří se nyní intenzivně věnuje D. Zhuravlev.[9]

1.2.7 Německé země a Holandsko

Celou východní část Německa (spolkové země Meklenbursko-Pomořansko, Braniborsko, Sasko, Sasko-Anhaltsko a Durynsko) zpracoval R. Laser (1998). Soupisy římských předmětů v rámci projektu Corpus der römischen Funde im europäischen Barbaricum (= CRFB) jsou v případě Braniborska (CRFB D1 – 1994), Saska (CRFB D2 – 1995) a Meklenburska-Pomořanska (CRFB D3 – 1998) starší nebo stejně aktuální jako zmíněná práce R. Lasera; nová data přinesl pouze soupis ze Saska-Anhaltska (CRFB 6 – 2006).

Analýza sigillaty ze severozápadní části Německa (Dolní Sasko, Šlesvicko-Holštýnsko) a části Holandska severně Rýna (ale bez provincie Friesland) je obsažena ve studii M. Erdricha (2001). Tento badatel byl též autorem či spoluautorem jen o něco mladších soupisů CRFB jak pro Dolní Sasko (CRFB D4 – 2002), tak pro Šlesvicko-Holštýnsko (CRFB D5 – 2004). Nálezy TS v severní části Holandska se v rámci dizertace zabývala Tineke B. Volkers (Erdrich 2001, 158).

Z Vestfálska jsou nyní aktuální soupisová data od S. Berkeho (CRFB D7 – 2009), bohužel bez potřebných analýz. U pravobřežní části středního Porýní, Hessenska a severního Bavorska (Pomohaní) máme k dispozici pouze informace z již zmiňované starší komplexní práce téhož autora (Berke 1990).

1.2.8 Jižní Skandinávie

TS z území Dánska a jižního Švédska již před časem shromáždil a analyzoval U. Lund-Hansen (1982, 1987). Dále jsem zaznamenal pouze jednotlivý novější nález fragmentu TS ze Švédska (Petersson 2007).

1.3 Terminologie a tvarová klasifikace

Termín „terra sigillata“ označuje římskou keramiku s lesklým červeným či černým povlakem, vyráběnou na východě i západě římské říše. Běžně se tohoto výrazu užívá pro italské a provinciální luxusní stolní nádobí z kvalitní jemné hlíny s lesklým povlakem v různých odstínech červené barvy. Terra sigillata je název novodobý (poprvé jej použil r. 1885 A. Loquemar), v překladu znamená „nádoby z červené hlíny, zdobené malými figurkami, tj. reliéfy“ (latinsky terra ve významu hrnčířská hlína i výrobek z ní; sigillatus – zdobeno malými figurkami) – např. Tyszler 1999a, 11–13.

Výrobky TS jsou rozdělovány na hladké a reliéfní zboží. Hladkou sigillatou rozumíme nádoby vyráběné na hrnčířském kruhu, většinou nezdobené nebo jen za použití techniky barbotina, vrubořezu nebo pomocí aplikací. Pod pojmem reliéfní TS se skrývá zdobená keramika, vyráběná pomocí forem. Na obou těchto druzích jsou často vytlačeny různé výrobní značky, na hladké TS se obvykle objevují na dně nádoby (v Čechách pouze na nádobě z Berouna, Havlíčkovy ulice), na reliéfní keramice se tyto značky mohou vyskytovat na různých místech (v Čechách pouze na míse z Neratovic a fragmentu mísy z Mikulovic – oba kolky ve výzdobném poli) – Webster 1996, 4–12 (zde také k technologii výroby).

Při určování tvarů se ujala klasifikace vypracovaná H. Dragendorffem (1895) – zkracováno na tvar Drag. + příslušné číslo typu (1–55); určování dalších tvarů vypracovali: Déchelette (t. Déch. 56–77), Knorr (t. 78) a Walters (t. 78–81). Od těchto základních tvarů byly postupně odvozeny další podtypy, hlavně podle badatelů W. Ludowici, Curle a Ritterling a další (opět jméno + příslušné číslo). Pro pozdní argonskou TS jsou směrodatné základní studie W. Unverzagta (1919) a G. Cheneta (1941), u severoafrické produkce se používá tvarosloví podle J. W. Hayese (1972). K určování tvarů se nejvíce používá především práce F. Oswald – T. D. Pryce (1966 – nové vydání, doplněné G. Simpsonovou), z této studie vychází doplněný přehled P. Webstera (1996 – zde další citace); velmi užitečný je i přehled tvarů římské keramiky od E. Goseho (1950, 1976) a pro analogie některé další dílčí studie (citované na příslušných místech).

Na základě výzdoby, materiálu a úpravy povrchu dělíme TS podle jednotlivých výrobních oblastí, center, dílen a okruhů. Přehled jednotlivých dílen viz např. Sakař 1969b; Droberjar 2002a, 334; Webster 1996 nebo Bernhard 2000, 140–141, s příslušnými citacemi další literatury. Mezi nálezy z Čech byla rozeznána TS jihogalských výrobních center (hlavní produkce v 1.– poč. 2. stol. n. l.), středogalských center, především Lezoux (hlavní produkce ve 2. stol.), východogalských dílen (Trevír), hornogermánských dílen (Heiligenberg a především Rheinzabern – hlavní produkce 2. pol. 2. až 1. pol. 3. stol.); dále z dílen ve Westerndorfu (hlavní produkce 4. čtvrtina 2. stol. až 1. třetina 3. stol.) a blízkého Pfaffenhofenu (1.–2. třetina 3. stol.), nakonec též nálezy pozdní, tzv. argonské sigillaty a severoafrické, tzv. terry sigillaty chiary (4.–5. stol.). O nálezech sigillaty z těchto různých dílenských oblastí pojednávám v samostatných kapitolách – zde je vždy na začátku uvedena literatura k analýze reliéfní výzdoby a dataci. Pro identifikaci figurálních motivů na reliéfní výzdobě je stále vhodná práce F. Oswalda (1937), která obsahuje přehled používaných typů v jihogalských, středogalských, východogalských i hornogermánských výrobních centrech, včetně dílen ve Westerndorfu a Pfaffenhofenu.

2. KATALOG

2.1 Struktura a metodické pojetí katalogu

Logická a věcná podoba popisů nálezů jednotlivých artefaktů v rámci mezinárodního dlouhodobého projektu Corpus der römischen Funde im europäischen Barbaricum (= CRFB; ke stavu zpracování, prozatímním výsledkům a přínosům pro další bádání atd. viz Voss 2007) mne inspirovala koncipovat strukturu katalogu terry sigillaty ve stejném duchu. Informační náplň jednotlivých bodů jsem pouze mírně upravil pro účely předkládané práce (především body č. 5 a 10). Katalog tak snad bude více kompatibilní s postupně vycházejícími „corpusy“.

Popis struktury katalogu:

Lokalita (číslování arabskými číslicemi podle abecedy, v případě více TS z jedné polohy jsou její jednotlivé kusy rozlišeny malými písmeny abecedy).

1. Poloha (trať). Stručný popis lokality.

2. Druh nálezu, kontext a jeho evid. číslo.

3. Způsob získání nálezu, datum, osoba, instituce.

4. Citace literatury k lokalitě a nálezu TS.

5. Odkaz na obrazovou či fotografickou dokumentaci.

6. Popis TS, určení tvaru a provenience, rozměry.

7. Germánské nálezy z kontextu s TS, jiné chronologicky či jinak důležité nálezy z lokality.

8a. Datace TS (v absolutních datech).

8b. Datace germánských nálezů z kontextu s TS.

9a. Citace literatury k popisované TS.

9b. Uložení – instituce, invent. nebo přír. číslo, příp. sáček.

9c. Analogie k TS, příp. další zajímavé poznámky k lokalitě.

10. Další nálezy římské provenience na lokalitě.

V 1. části katalogu eviduji 104 kusů sigillaty, celkem ale 113 zlomků a celých nádob[10] (více zlomků pravděpodobně pocházejících z jedné nádoby je bráno jako jeden kus) z 52 lokalit (40 sídlišť, 6 pohřebišť či ojedinělých hrobů z doby římské a DSN, 3 lokality nebylo možné zařadit a 3 druhotné kontexty) s jistými, zrevidovanými nálezy TS včetně těch, které jsou dnes sice nerevidovatelné, ale byly náležitě publikovány v soupisech V. Sakaře. Zařadil jsem zde i lokality se zrevidovanými nálezy TS z mladších kontextů, ty však do rozborů podílů provenience a tvarů nezohledňuji, neboť u nich není jistota, zda byly původně nalezeny na některé lokalitě z doby římské v Čechách; těmto nálezům je věnována náležitá pozornost na jiném místě (kap. 11) – tab. 1 a 2, mapa 1 a 2.

Tab. 1 Přehled kategorií TS z Čech v 1. části katalogu.

Tab. 1 Übersicht der Kategorien von Terra Sigillata aus Böhmen im 1. Katalogteil.

TS 1.–3. stol.

pozdní TS

neurčitelná TS

mladší kontexty

celkem

79

10

10

5

104 ks

76 %

9,6 %

9,6 %

4,8 %

100 %

42 lokalit

4 lokality

5 lokalit

5 lokalit

Do 2. části soupisu jsem zařadil dalších 24–25 ks z 16 (9 sídlišť, 1 pohřebiště, 5 lokalit nebylo možné zařadit a 1 druhotný kontext) buď zatím nerevidovatelných (badatelsky nepřístupných) lokalit ze standardních archeologických výzkumů či prospekcí, dále staré již nerevidovatelné nálezy s nejistým určením (mohlo např. jít o jiný druh římské či dokonce jiné pravěké keramiky) a nakonec staré nálezy s nejistou lokalizací (nemusejí nálezově pocházet z Čech) – tab. 3.

V dodatkové části jsou pouze stručně zmíněny instituce s jednotlivými kusy nebo soubory TS, u které je jistý (nebo velmi pravděpodobný) její původ z mimočeských lokalit.

Do následujících výpočtů procentních podílů jednotlivých výrobních oblastí TS a podílů tvarů TS však kvůli zkreslení zahrnuji pouze 79 kusů TS 1.–3. stol. ze 42 lokalit – bez neurčitelných jedinců (10 ks),[11] dále bez tzv. pozdní TS (10 ks ze 4 lokalit – pozdní argonská sigillata a severoafrická TS chiara)[12] a také bez TS z mladších kontextů (5 ks z 5 lokalit – stěhování národů, raný středověk, novověk;[13] pouze s výjimkou fragmentu z Koštic[14]). Počty kusů TS z jednotlivých výrobních oblastí rozděluji v tabulkách do dvou čísel – první údaj znamená počet jistě určených kusů, druhý údaj počet kusů zařazených jen pravděpodobně ke konkrétní výrobní oblasti. Do procentuálního vyjádření ale oba údaje sčítám. Stejně postupuji v případě hodnocení podílů tvarů hladké sigillaty.

Při určování provenience a datace TS vycházím z obecně používaných studií, které vždy uvádím na začátku kapitol k jednotlivým produkčním oblastem. Při datování sigillaty je v předkládaném katalogu uváděna doba její výroby. Datace objektů se drží vymezených chronologických stupňů (podle Eggerse), upravených pro území Čech v době římské a stěhování národů (Droberjar 1999a, 2008, Salač 2008).

Autorem části vyobrazení a fotografií jednotlivých kusů TS nebo germánské keramiky je autor této práce, část dokumentace pořídila či upravila G. Halama-Leite (též sazba kreseb a fotografií TS). Některá vyobrazení jsou převzata z literatury citované u příslušných lokalit v katalogovém soupisu či v popiscích tabulek, map a obrázků.

Mapa 1 Nálezy terry sigillaty v Čechách (plné kolečko – lokality uvedené v 1. části katalogu; kroužek – lokality uvedené ve 2. části katalogu).

Karte 1 Funde der Terra Sigillata in Böhmen (voller Kreis – im 1. Katalogteil zusammengestellte Fundstellen; leerer Kreis – im 2. Katalogteil zusammengestellte Fundstellen).

Mapa 2 Terra sigillata z 1. části katalogu (plné kolečko – lokality s TS 1.–3. stol.; čtvereček – lokality s tzv. pozdní TS 4.–5. stol.; kroužek – TS z mladších kontextů (d. stěhování národů, středověk, novověk).

Karte 2 Terra Sigillata in Böhmen, 1. Katalogteil. Voller Kreis – Fundstellen der TS aus dem 1.–3. Jh.; kleines Quadrat – Fundstellen der späten TS aus dem 4.–5. Jh.; leerer Kreis – TS aus den jüngeren Kontexten (Völkerwanderungszeit, Mittelalter, Neuzeit).

Konec ukázky

Table of Contents

1. ÚVOD

1.1 Přehled bádání nad nálezy terry sigillaty v Čechách

1.2 Poválečné bádání nad nálezy terry sigillaty v evropském barbariku

1.3 Terminologie a tvarová klasifikace

2. KATALOG

2.1 Struktura a metodické pojetí katalogu

3. TERRA SIGILLATA Z JEDNOTLIVÝCH PRODUKČNÍCH OBLASTÍ

4. ZASTOUPENÉ TVARY A VÝZDOBA TERRY SIGILLATY; JEJÍ STRUKTURA V ČECHÁCH A POROVNÁNÍ S ŘÍMSKÝMI PROVINCIEMI

5. NÁLEZY POZDNÍ TERRY SIGILLATY

6. CHRONOLOGIE, SMĚRY A ZPŮSOB PŘÍSUNU TERRY SIGILLATY DO ČECH

7. ZASTOUPENÍ TERRY SIGILLATY NA LOKALITÁCH V ČECHÁCH A ANALÝZA V RÁMCI REGIONŮ

8. NÁLEZY TERRY SIGILLATY ZE SÍDLIŠŤ

9. MOŽNOSTI INTERPRETACE A KONTEXT NÁLEZU SIGILLATOVÉ MÍSY Z NERATOVIC

10. NÁLEZY TERRY SIGILLATY Z HROBŮ A POHŘEBIŠŤ

11. ZMĚNA FUNKCE TERRY SIGILLATY A JEJÍ VÝSKYT V MLADŠÍCH DRUHOTNÝCH KONTEXTECH

13. VLIVY TERRY SIGILLATY NA GERMÁNSKOU DOMÁCÍ KERAMIKU V ČECHÁCH

14. VZTAH TERRY SIGILLATY K JINÝM DRUHŮM ŘÍMSKÝCH PŘEDMĚTŮ V ČECHÁCH (SPOTŘEBNÍ KERAMIKA)

16. ZUSAMMENFASSUNG

20. PŘÍLOHY