Korálky z rosy

František Tylšar

Pod praporem poezie...

Jihočeský autor František Tylšar se nejlépe cítí na lince poezie – osobitými verši se už roky snaží zachytit své pocity, dojmy, prchavé okamžiky i trvalé lásky, prostě vše, co prochází jeho živo- tem a stojí aspoň za malou zmínku. Jeho básně nesou vždy specifický rukopis, otevřenost výpovědi a hlavně jsou spontánními a jasně formulovanými promluvami jeho duše, s prioritním záměrem obsahu sdělení. Čtenářům jsou tudíž snadno přístupné a srozumitelné. Nechybí v nich však ani jemný humor, drobné hrátky se slovíčky a jejich dvojvýznamy, zdařilé alegorie, přijatelná míra erotiky anebo zásadovost osobních postojů. Takovou mimořádností, která nesporně zaujme, jsou pak německé, polské, francouzské a anglické pře- klady několika vybraných básní, jež tvoří součást tohoto sborníku.

Tentokrát svou poměrně obsáhlou sbírku František Tylšar rozdělil do pěti tematických okruhů, věnovaných – jak jinak – Múzám. A to přímo Múzám specialistkám.

První oddíl básní je vyhrazen autorově velké lásce, k níž se opakovaně a s nadšením stále vrací – a to železnici, cestám, cestování… Je zajímavé sdílet s ním jeho poněkud jiný pohled na toto nevyčerpatelné téma, vidět vlaky, koleje a další náležitosti kolem očima neúnavného nadšence.

Jako leitmotiv druhé části je pak – žena. Žena a láska v desítkách různých odstínů, pojetí, pocitů a vnímání. Dalo by se dokonce říci, že jmenovitě tento svazek básní je jakousi básnickou ódou na ženu, její půvaby a přitažlivost. Ostatně tyto motivy infiltrují i do jiných tematických okruhů předkládané sbírky.

Z českých luhů a hájů je lyrický nadpis příslušející k Múze národa, jak je uvedeno v oddílu následujícím. Tady jsou verši opěvovány krásy a dary přírody - lesy, louky, řeky, rybníky, roční doby, východy a západy slunce, ale i třeba ptáci… Tahy svého slovního štětce maluje básník mnohovrstevnaté plastické obrazy toho, co vidí jeho vnímavá duše.

Múza pokroku se pak ve čtvrté části sbírky zaměřuje na umění a vědu, o nichž dokáže vyprávět krátké, ale barvité příběhy či vtipné postřehy s náměty přímo ze života, a to nejen oněch slavných postav minulosti.

Závěrečnému dílu s názvem Střípky krasohledu pak vládne univerzální, multispektrální Múza pro všechno. Takže se zde setkáte třeba s kritikou negativních stránek současné doby a dnešní společnosti, s pranýřováním lidských slabostí a špatných vlastností, ale i s všímavými či mírně filozofickými zastaveníčky u zcela obyčejných všedních věcí, které třeba už ani nevnímáme.

Všemi pěti částmi knížky se však jako červená nit vine opakovaný a rozličně stylizovaný autorův odkaz na jeho životní krédo, v němž dominuje pravda, láska, víra a naděje. A já doufám, že si tento čestný slovní erb ponese i do dalších kroků nejen na poli poezie.

Hanka Hosnedlová

I. Železnice

Múza dálek

Doprava je poezie

prazvláštního druhu.

Jízdní řády, harmonie,

parní krásky, nostalgie…

A nic na tom

nezmění ani démon

zpoždění.

Píseň o zániku

Pro poslední závorářku

píšu verše u Zdi nářků,

propadám do deprese.

Smutný zvonek výstražníku

zpívá píseň o zániku

další drážní profese.

Nostalgický vlak

Lokomotiva píseň si zpívá

o stavu tratí a všichni svatí

dnes věří na zázrak.

Vypustí páru u pivovaru

a dál se vlní, když stíny honí

náš nostalgický vlak.

Koncert

Jak osnova se dvěma linkami

pro orchestrální skladbu železných kol,

pro skřípění brzd, podvozků rock and roll,

jsou koleje, co běží pod námi.

Pomlky pražců, spojů klepání,

výhybek sólo, staniční kolej v moll,

starý nýt zpívá, z nárazníků zní bol

a modrý expres k hvězdám uhání…

Takty všech vlaků ticho zahání,

uslyšíš tenory, alt i baryton.

Orchestr řídí pan mistr grafikon,

dirigent cest, virtuos podání.

Každý den zdarma je mně, tobě k mání

dopravní koncert - skladba Cestování.

Rozloučení s Horusicemi

Poslední výpravčí vlak svůj vypravil,

výpravku schoval a šel domů spát.

Zítra už nepoznáš, že tu někdy byl,

koleje přijel jeřáb vytrhat.

Prý je to moderní, dle Unie vzor.

Zastávka stačí, bude laskavá.

Zvýší se rychlosti, máme koridor.

Ale kdo dětem příště zamává?

Červená čepice, sedá na ni prach.

Přejezd i rozhlas řídí počítač.

Nádherná éra, rozkvět našich drah!

Tak proč jen slyším mnohých srdcí pláč?

Naposled nashle a už nikdy více.

Loučí se navždy vaše Horusice.

Od prvého září 2016 je výhybna Horusice na trati České Budějovice - Praha jen zastávkou a obrázek s výpravčím jen nostalgickou vzpomínkou…

První třída

Na červeném plyši hádají se myši.

Jedna druhou střídá…

V českém pendolinu mají kocovinu.

Prostě první třída!

Cestou do Vídně

V business class Railjetu

držel jsem dietu.

Opojen rychlostí

a šunkou od kosti

dělal jsem hlouposti

s blondýnou v korzetu…

Zimní jízda vlakem

Filmová políčka za okny běží.

Nevlídné výkřiky ledové moci!

Z trhliny na nebi sněží a sněží.

Mršinu krajiny okoušou vlci…

Filmová políčka za okny běží.

Přítulná pohoda genia loci.

Teplo ti příjemně pokožku čeří.

Přítmí je předzvěstí nevšední noci…

Modravý anděl tvou cestu zas střeží.

Bez křídel letící železná kola.

Spletence kolejí znají svůj cíl.

Pulzují bigbítem dopravních žil.

Ta skladba rozporu k spánku tě zdolá.

A další příběhy za okny běží…

Zugfahrt im winter

Filmstreifen gleiten an den Fenstern vorbei

Feindselig schreit die Macht der Kälte!

Aus dem Riss am Himmel schneit es und schneit.

Die Landschaft, den Kadaver, fressen die Wölfe...

Filmstreifen gleiten an den Fenstern vorbei.

Genius Loci, jetzt freundlich erwacht.

Die Wärme streichelt angenehm deine Haut.

Dämmerung prophezeit eine ungewöhnliche Nacht...

Ein bläulicher Engel bewacht deinen Weg.

Eiserne Räder eilen ohne Flügel.

Verworrene Schienen kennen ihr Ziel.

Sie trommeln im Rock-Rhythmus ihr Verkehrsspiel. Die Musik des Widerspruchs macht dich müde.

Und weitere Geschichten gleiten durch Fensterviereck...

překlad Klára Hůrková

The winter Travel by Train

The film frames of the lanscape run beyond the windows swiftly away.

Rough cries of an ice-cold night!

From a leak in the sky, it snows and snows.

The dead body of the landscape will the wolves eat until the bones...

The film frames of the landscape run beyond the windows swiftly away.

A pleasant fairy-tale of the genius loci.

The warmth caresses the man‘s skin.

The twilight is the foretaste of an upcoming unusual night...

A blue angel watches over your way.

The wingless wheels roll.

The bundles of rails know their aim.

They pulsate with the bigbeat of the traffic veins.

The composition of the contradiction lulls you.

And the further stories continue to run beyond the windows away.

překlad Jiří Sláma

Trajet en train d‘hiver

Les boîtes de film passent derrière les fenêtres

Cris désagréables de la puissance glacial!

Il neige et il neige de la fissure dans le ciel

les loups rongeront le paysage de la charogne

Les boîtes de film passent derrière les fenêtres

La sérénité caline de génius loci

La chaleur tourbillonne agréablement ta peau

La pénombre est une annonce d‘une nuit extraordinaire ...

L‘ange bleuatre garde ton chemin

Les roues de fer volent sans les ailes

Les chapelets des voies connaissent leur destination

Ils pulsent par bigbeat des nœuds ferroviaires

Cette chanson du désaccord te berce et tu t´endort

Et d‘autres histoires passent derrière les fenêtres

překlad Lenka Hamajdová

Cestování

Tři prostovlasé víly

(nejen vlasů prosty byly)

se na cestu vypravily.

Prý je in být mobilní.

Brzy, už na páté míli,

(když v tunelu zastavili),

milé víly pochopily,

jak moc byly…

Dopravní poezie

Doprava je poezie

prazvláštního druhu.

Jízdní řády, harmonie,

parní krásky, nostalgie…

A nic na tom nezmění

ani démon zpoždění.

Konec ukázky

Table of Contents

Korálky z rosy

Pod praporem poezie...

I. Železnice

Múza dálek

Píseň o zániku

Nostalgický vlak

Koncert

Rozloučení s Horusicemi

První třída

Cestou do Vídně

Zimní jízda vlakem

Zugfahrt im winter

The winter Travel by Train

Trajet en train d‘hiver

Cestování

Dopravní poezie

II. Žena

III. Z českých luhů a hájů

IV. Umění a věda

V. Střípky krasohledu