Aleš Bednařík

Sila pozitívnych emócií

Ako pozitívne emócie posilňujú zdravie, zlepšujú náladu, utužujú vzťahy a menia náš svet k lepšiemu

Copyright © 2019 Aleš Bednařík, prvé vydanie

Vydalo B-Form, s.r.o, Lotyšská 8, 821 06, Bratislava

Verím, že všetky internetové odkazy, na ktoré vás v knihe smerujem, vám napriek premenlivosti internetu a jeho obsahu budú stále fungovať.

Fotografia použitá na titulke: Tony Ross (unsplash.com)

Úprava titulnej fotografie: Vanda Bednaříková

Titulka: Aleš Bednařík

Ilustrácie: Vanda Bednaříková

pdf  ISBN 978-80-973352-0-5, EAN 9788097335205

epub ISBN 978-80-973352-1-2, EAN 9788097335212

Táto kniha bola vytvorená s pomocou Reedsy a Sigil.

Psychológia šťastia

psychologiastastia.sk

VENOVANÉ

Všetkým, čo vedia,

že veci plynú vlastným tempom a sú dočasné.

Ako naše emócie.

Tie pozitívne aj tie negatívne.

Emóciám je dobré rozumieť, aj s nimi vedieť pracovať.

Ale najmä je dobré si ich užiť.

Vďaka emóciám si uvedomujeme pestrosť života.

Emócie vytvárajú kvality našich zážitkov,

dodávajú našim vzťahom hĺbku

a napĺňajú náš život zmyslom.

Pri filmoch neplačeme, keď sa deje niečo smutné, ale keď sa zlé veci obracajú na oveľa lepšie ako sme očakávali.

Alain de Botton, filozof

——

Negatívne myšlienky a deštruktívne emócie vieme prekonať tak, že si vytvoríme protichodné pozitívne emócie, ktoré sú silnejšie a mocnejšie.

**

Prvý krok pri hľadaní šťastia je učenie. Najprv sa musíme naučiť ako nám negatívne emócie a správanie ubližujú a ako nám pozitívne emócie pomáhajú.

Tändzin Gjamccho, 14. dalajláma

——

Nevieme selektívne utlmiť emócie. Keď utlmujeme tie bolestivé, utlmujeme aj tie pozitívne.

Brené Brown, výskumníčka

PREDSLOV

Pojem Happytarián som vymyslel, aby som definoval človeka, ktorý sa stará o šťastie. Happytarián aktívne robí veci, ktorými ku šťastiu prispieva. Happytarián rozumie, že robiť niečo pre šťastie je pestrý, nie vždy jednoduchý a celoživotný proces. Happytarián vie, že byť šťastný prináša prospech jemu aj ostatným okolo neho. Happytarián šťastie nehľadá a ani na neho nečaká. Happytarián aktívne robí veci, ktorých vedľajším produktom je šťastie, spokojnosť a zmysluplnosť života.

Je to tá najlepšia práca akú môžete v živote robiť. A dostanete za ňu dobre zaplatené. Nie peniazmi, slávou, povýšením ani firemnými bonusmi.

Dostanete zaplatené priamo tým, po čom túžite - šťastím.

* * *

Jedným z meradiel ľudského šťastia sú pozitívne emócie. Keď ich prežívate, cítite sa šťastní.

Počas radostného očakávania, milého prekvapenia, spokojného oddychovania, pohľadu do očí milovanej osoby, dôvery v bezpečnom objatí, počas zaujatého štúdia fascinujúcej témy, ponorenia do činnosti, úžasu nad rozľahlou oblohou a obdivu k niekoho výkonu cítime ako nás tieto pozitívne emócie pozdvihujú na duchu a dávajú nám pocit, že stojí za to žiť.

Napriek tomu, že celá kniha je prednostne zameraná na pozitívne emócie, budem opakovane zvýrazňovať ako emócie, aj iné veci, spolu súvisia a ako sa navzájom ovplyvňujú. Verím, že sa mi podarí (niekedy aj opakovaním sa) ukázať ako je naše telo s dušou prepojené, až je niekedy zbytočné a márne ich od seba oddeľovať.

Na mnoho vecí mám svoj názor a vychádzam aj z osobných skúseností a budem sa ich snažiť podporovať výskumami, štúdiami a tvrdeniami odborníkov, ktorí sa spomínaným oblastiam výskumne aj prakticky venujú desiatky rokov.

Po strednej škole (ešte za socializmu) som z núdze, aby som nemusel byť odvedený na dvojročnú základnú vojenskú službu, začal študovať strojnícku fakultu. Išiel tam môj vtedajší najlepší kamarát a brali v podstate všetkých, čo urobili prijímacie skúšky. Strávil som tam najťažšie dva roky môjho života (ako keby som si odkrútil vojenčinu) a uvedomil som si ako mi veľmi záleží na tom, aby som sa venoval niečomu, čo bezprostredne súvisí s mojím životom. Na rozdiel od kalenia ocelí a kreslenia výkresov strojov, ma doteraz fascinuje ľudské prežívanie, vzťahy, správanie a to ako dokážeme byť slabí aj neuveriteľne odolní, sebeckí aj obetaví, zbabelí aj odvážni, múdri aj neuveriteľne stupídni.

Nežná revolúcia (1989) mi v dvadsiatke radikálne zmenila život a okrem toho, že som stretol svoju terajšiu manželku, tak som ušiel zo strojariny na psychológiu, ktorá ostala mojou vášňou až dodnes.

Aké sme to my zaujímavé tvory

Zaujíma ma, prečo sme my ľudia takí akí sme. Zaujíma ma, ako nás vytvarovala a nastavila evolúcia, čo ovplyvňujú gény, výchova, kultúra, médiá, naše životné skúsenosti a aj naša vlastná snaha meniť sa. Pomáha mi to rozumieť sebe, druhým, ľudstvu a pomáha mi to aj viesť lepší život. Aspoň si to myslím.

A nielen to - zaujíma ma, že keď už sme nejakí, tak čo môžeme robiť pre to, aby sme využili svoje vrodené aj postupne naučené schopnosti na to, aby sme viedli uspokojujúci život, dokázali vytvárať a udržiavať dobré vzťahy a robili veci, ktoré nás napĺňajú, dávajú nášmu životu hĺbku, zmysel a sú prospešné aj pre druhých.

Zdá sa mi, že vďaka tomu, čo sa učím nielen zo svojich skúseností, ale aj z toho, čo zisťujú a skúmajú iní, mám hlbšie pozorumenie toho, čo sa deje vo mne a okolo mňa a darí sa mi žiť život, s ktorým som dlhodobo spokojný.

Jasné, že zažívam krízy, konflikty, neistoty, hnev aj nervozitu. Ako hovoril môj svokor: “Dobre je Aleško, dobre je. Až na tý zátačky.”

Ty si taký racionálny

Často sa rozprávam s ľuďmi o ich presvedčeniach, o tom, čomu veria, čím sa v živote riadia a či im ich presvedčenia pomáhajú alebo komplikujú život. Je to súčasť mojej práce, ale mám aj “citlivé ucho” a priťahuje ma odlišovať magické od prirodzeného a racionálne od iracionálneho. Mne všetko prirodzené príde dostatočne magické a nevidím dôvod si k realite pridávať ďalšiu nadprirodzenú mágiu. Na druhej strane sa mi zdá, že práve toho racionálneho je v týchto bláznivých časoch plných konšpirácií žalostne málo.

Som zvedavý ako veci fungujú. Uprednostňujem pohľad skeptika a kritické myslenie pred bázňou voči “magickému tajomstvu”. Keď hľadám vysvetlenie nejakého javu, tak sa často pozerám na fakty predkladané rôznymi stranami. Keď sa pre niečo nadchnem, tak si zisťujem, či nevidím veci náhodou príliš ružovo. Keď mám priateľov, ktorí veria veciam úplne iným ako ja, tak si rád prečítam knihy, ktoré obhajujú ich presvedčenia, aby som im aspoň rozumel, keď nesúhlasím.

Nebojím sa hovoriť, že aj veci pokladané za “duchovné“ sú často psychologicky aj biologicky vysvetliteľné a nebojím sa ozvať, keď niekto s tajomným pátosom tvrdí veci, ktoré sa dajú vysvetliť logicky alebo len jednoduchým poznaním informácií. Stáva sa mi potom, že ma niektorí pokladajú za frfloša (ton uznávam) alebo veľmi racionálneho. Aj mi už viac krát povedali: “Aleš, ty si taký strašne racionálny.”

Ale toto nehovorím preto, že by som chcel hovoriť o sebe. Hovorím to preto, že aj v tejto knihe budem hovoriť o emóciách teoreticky aj úplne prakticky a že budem kritický nielen voči iným názorom, ale aj do vlastných radov. Ale najmä chcem na tomto ilustrovať jedno časté nedorozumenie, ktoré sa bude vinúť celou knihou.

Opakovane mi príde zvláštne, že pre niekoho je racionalita niečo, čo sa dá prehnať. Že sa dá byť “strašne” racionálny. Akoby nad rámec. Ale veď racionálni buď ste alebo nie ste. Môžete byť racionálni a ešte aj sem-tam robiť chyby v úsudku. Ale s tými chybami v úsudku už potom nie ste racionálni! Ako keby ste hovorili, že sýkorka je kožušinový cicavec - len nemá kožušinu, ale perie a nie je cicavec, ale kladie vajcia ako vták. Nedáva to zmysel - len to vyzerá, že sa vyznáte, ale nie je to racionálne.

Racionalita vs. emocionalita

Mnoho ľudí si myslí, že opakom racionality je, že ste príliš emocionálni. V tomto však majú pravdu iba niekedy. Emócie zahmlievajú náš úsudok, ale oveľa zriedkavejšie ako si ľudia myslia a oveľa zriedkavejšie ako by si sami boli ochotní pripustiť.

Ľudia si často myslia, že keď myslíme nesprávne, tak na vine sú emócie. Myslia si, že emócie spôsobujú, že sa rozhodujeme zle, správame sa neadekvátne, reagujeme ubližujúco a zbytočne veľa trpíme.

Áno, niekedy je to pravda. Emócie naozaj dokážu zaplaviť organizmus a prevziať kontrolu nielen nad myslením, ale aj nad celým prežívaním a správaním. Uznávam, ale to sa naozaj týka iba silných emócií. Rovnako tých negatívnych ako aj tých pozitívnych. Ľudia zabúdajú aj na to, že nejde o to aké sú to emócie, ale ako rýchlo a silno nám “udrú do hlavy”. Spýtajte sa hokejového fanúšika po víťaznom góle koľko je 4 krát 7 a uvidíte, že v takom nadšení (čiže v pozitívnych emóciách) bude mať čo robiť aj so škôlkárskou úlohou.

Lenže racionalitu nám oveľa častejšie ako emócie narušuje niečo iné. Nie samotné emócie sú na vine, ale to, že s nimi nevieme narábať. Keby sme vedeli regulovať svoje emócie, tak by nám skôr pomáhali ako nám ubližovali. Keby sme vedeli s emóciami narábať, tak vieme pribrzdiť ich rýchly nástup a vedeli by sme ovládať svoje správanie aj prežívanie.

Ale odkiaľ máme vedieť pracovať s emóciami? Málokto má tú skúsenosť, že by sa pohyboval v prostredí, kde ho rodičia, učitelia a rovesníci naučili emóciám rozumieť a konštruktívne s nimi narábať.

Učíme sa napodobňovaním správania od ľudí, ktorí to tiež veľmi s emóciami nevedia a učíme sa vlastnou skúsenosťou, ktorá takisto nebýva vždy podporujúca. Napriek tomu, že s naším telom a mysľou musíme žiť po celý život, tak ani v škole sa tomu nevenuje žiadna pozornosť.

Výsledkom je, že nevieme, čo s našimi myšlienkami a emóciami robiť. V školách sa učíme využívať len niektoré kognitívne schopnosti s dôrazom na pamäť. Čo je žalostne málo. V škole a často ani doma sa nevenuje pozornosť rozvoju sociálnej a emocionálnej inteligencie.

V kapitolách o Umelom úsmeve budem podrobnejšie hovoriť aj o tom, že voči emóciám máme viacero predsudkov. O jednom som už práve hovoril - emócie často krivo obviňujeme za to, že nám skresľujú úsudok.

Preto potom vzniká nedorozumenie týkajúce sa racionality a emocionality.

To, že je niekto racionálny totiž vôbec neznamená, že mu emócie chýbajú. A napriek tomu to tak majú mnohí spojené. Si moc racionálny, mal by si byť viac intuitívny a emocionálny. - počujem často.

Problém s takýmto tvrdením je ten, že vychádza z omylu, že opakom racionality je emocionalita. Ale opakom racionality je nedostatok racionality - teda iracionalita. Opakom rozumnosti je nerozumnosť. Nie nedostatok emócií.

Obhajoba racionality

Príliš racionálny sa byť nedá. Dá sa však byť racionálny a zároveň málo emocionálny. A takých ľudí je naozaj dosť - snažia sa byť racionálni a zabúdajú na pestrú emocionalitu, ktorú buď majú málo rozvinutú, potláčajú ju alebo ju nevedia prejavovať. Tomuto bude venovaná časť knihy.

Ale mnohí ľudia vedia byť racionálni a zároveň aj plne emocionálni. To mi ako psychológovi príde ako komplexná a zrelá bytosť. Vďaka takejto symbióze rozumného a emocionálneho bývajú ľudia šťastnejší. Nerozumní si ubližujú hlúpymi rozhodnutiami a neemocionálni sa trápia vyprázdneným životom.

Ak je však niekto menej racionálny, tak asi robí chyby v racionálnom myslení. Ľudia si však mylne myslia, že tomu sú na vine emócie. Ako sme si povedali - je to však pravda iba niekedy. Oveľa častejšie je nerozumnosti na vine nedostatok racionálneho úsudku, ktorý sa prejavuje chybami v úsudku. Mnoho chýb v racionalite nerobíme pod vplyvom silných emócií, ale preto, lebo nemáme dostatok informácií, chybne si veci interpretujeme, vyberáme si, čo sa nám hodí, ignorujeme logiku - skrátka robíme argumentačné chyby. Svoje tvrdenia, názory a presvedčenia máme podložené chybne. Aby ste vedeli, čo myslím, uvediem pár príkladov.

Medzi chyby v úsudku, teda chyby v racionalite, patria napríklad:

- Neprimerané zovšeobecnenie. Vtedy z jednej osobnej skúsenosti urobíme všeobecné tvrdenie o fungovaní sveta: Môj manžel je lenivý, teda všetci chlapi sú lenivci. To naozaj nemusí byť pravda.

- Vyberanie čerešničiek. Vyberáme si príklady, ktoré potvrdzujú náš názor. Ale fakty, ktoré by ho vyvrátili s prehľadom ignorujeme. Ten terorista bol Arab a moslim, z toho vyplýva, že Arabi a moslimovia sú teroristi! Pritom však Arabov je asi iba 200 miliónov v 22 krajinách, ale moslimov je až 1,2 miliardy! Takže 1 miliarda moslimov nemôžu byť Arabi! Napríklad - asi 37 miliónov moslimov sú Číňania, čo málokomu napadne. Takže, také tvrdenie o Arabsko-moslimských teroristoch nesedí viackrát.[1] Prečítajte si to ešte raz. Viac čísiel vyžaduje sústredené porozumenie. Ešte k tomu niečo pridám - napríklad v Európe za posledných 50 rokov mnohonásobne viac teroristických útokov urobili bieli Európania sami na seba a väčšina teroristických útokov ani nemá náboženské motívy, ale politické (boj o osamostatnenie, ovládanie územia, či presadenie politických cieľov).[2] Keď poznáte fakty, realita sa často radikálne zmení. Len tie fakty musíte chcieť nájsť a vidieť. Mne stačilo 10 minút hľadania na internete.

- Zamieňanie súslednosti za príčinu. Toto iste poznáte: Práve som na teba myslel a ty si zavolala! To sa nám stáva často. Ale ak dve udalosti nasledujú po sebe, nemusí to ešte znamenať, že jedna vyvolala druhú. Myslieť na niekoho nespôsobuje, že druhá strana má nutkanie vám zavolať. Keby to tak fungovalo, stačilo by na niekoho pomyslieť a zavolal by vám. Spomeňte si však na všetky situácie, kedy ste na niekoho mysleli, dokonca opakovane a túžobne, a on nezavolal a nezavolal. Že vám niekto zavolá po tom, ako ste na neho mysleli, býva skôr náhoda alebo je to spôsobené tým, že máte spoločnú prácu a vzťahy a tak je logické, že si z času načas na seba pomyslíte a zavoláte. Ale nie je to telepatia, ani iný parapsychologický jav.

Takýchto kognitívnych chýb robíme desiatky[3] a väčšina z nich nie je zapríčinená tým, že by sme práve prežívali silné emócie. Neskôr budem v knihe spomínať výskumy psychológa Daniela Kahnemana, ktorý sa takýmto chybám myslenia venoval celý život a dostal za ne Nobelovú cenu. Jeho výskumy však budem spomínať v súvislosti s pozitívnymi a negatívnymi emóciami. Sú veľmi zaujímavé.

Naša šedá kôra mozgová nám dorástla v evolúcii celkom nedávno. A nie je sa teda prečo čudovať, že nám to nepáli tak dobre ako by sme chceli. Už bežný počítač je často “racionálnejší” ako my, nerobí logické chyby a keď mu dáte nové informácie, tak je rozumnejší a nie urazený ako my.

Čo som tým chcel povedať?

Chcel som upozorniť na to, že emócie často a nespravodlivo obviňujeme za to, že rozmýšľame a správame sa iracionálne. Za to však oveľa častejšie môžu naše mylné presvedčenia a chyby v myslení. Uznávam - sú ľudia, ktorí racionalitu prehnane uprednostňujú na úkor emócií. Neskôr v knihe vysvetlím, prečo pri racionálnom myslení ignorovať emócie je iracionálne, aj keď to znie paradoxne. A sú ľudia, ktorí zase racionalitu pokladajú za ničiteľa krásy a magického čara života. A tí istí si aj často myslia, že to je kvôli tomu, že racionálny človek je zároveň málo emocionálny. Ale ani to nie je pravda.

Obhajoba emocionality

Celý zvyšok knihy bude obhajobou emocionality. Takže tu len stručne.

Všetky emócie sú pre nás dôležité. Aj tie pozitívne aj tie negatívne, aj keď sa v tejto knihe budem venovať najmä tým, ktoré prežívame ako príjemné.

Bez emócií by bol náš život plochý a depresívny. Ľudia, čo prežívajú emócie slabo alebo vôbec, sa necítia oslobodení od bremena emócií, ale naopak strácajú zo života všetko, čo robí život zaujímavým - lásku aj hnev, súcit aj opovrhovanie, záujem aj nudu, pôžitok aj znechutenie.

Emócie nevznikli počas evolúcie iba tak náhodou. Majú veľa užitočných funkcií a o viacerých z nich si aj v knihe ďalej povieme.

Silné emócie, pozitívne aj negatívne, môžeme naozaj prežívať ako obťažujúce. Problém však nie je iba so silou emócií, ale skôr s tým ako dlho trvajú. Naše emócie však často dlho trvajú nie preto, že by sme boli dlho v situácii, ktorá ich vyvolala, ale preto, lebo ich vlastným myslením predlžujeme a prehlbujeme. Napríklad hnev zvykne trvať krátko. Ale ak trvá dlho, je to obvykle tým, že “sa hneváme”. Že svojím rozmýšľaním o situácií, čo nás nahnevala svoj hnev živíme a predlžujeme. Smútok tiež nemusí trvať dlho, ale ak sa so stratou nevieme vyrovnať, tak si ho nevhodným rozmýšľaním predlžujeme sami a potom na jeho spracovanie potrebujeme pomoc odborníka.

O takomto prepojení emócií a myslenia budeme hovoriť na viacerých miestach. Toto prepojenie myslenia s emóciami však nie je len kontraproduktívne ako v spomínaných príkladoch. Zapojenie myslenia je často práve užitočným nástrojom ako s emóciami konštruktívne narábať.

Emocionalita nie je na príťaž - je to pestrá zmes farieb do našej omaľovánky zážitkov, z ktorých by inak boli len čierne obrysy. Emocionalita je na príťaž len vtedy, keď emóciám nerozumieme a nevieme ako ich využívať a ako ich regulovať.

A tento úvod bol práve kvôli tomuto. Aby sme sa vybrali na cestu cez 19 kapitol, ktoré sú venované emóciám, ich porozumeniu a aj spôsobom ako s nimi pracovať.

Ale najmä sú o tom, že emócie nám prinášajú oveľa viac ako si myslíme a o to viac to platí o pozitivite.

ČASŤ I

JEDNOTA TELA, MYSLE A SPRÁVANIA

Keď máte konský štvorzáprah, bolo by hlúpe jedného koňa len kŕmiť, druhého iba čistiť, tretieho trénovať a o štvrtého sa nestarať vôbec.

Ale čo sa týka nás samotných, tak k svojmu vlastnému štvorzáprahu tak často pristupujeme.

1

ŠTVORZÁPRAH A POZITÍVNA PSYCHOLÓGIA

Pozitívne aj negatívne zážitky sú pre nás rôznymi spôsobmi prospešné. Nie všetko pozitívne je užitočné a nie všetko negatívne je škodlivé. Šalamún by pri takýchto tvrdeniach dvihol prekvapene obočie, ale nakoniec by uznal, že sám by to “šalamúnskejšie” nepovedal.

Vitajte v knihe o pozitívnych emóciách.

* * *

Svoje zážitky interpretujeme ako príjemné, keď počas nich zažívame pozitívne emócie. A na základe negatívnych emócií svoje zážitky interpretujeme ako nepríjemné.

Keby to však bolo také jednoduché.

Namáhavý a bolestivý pôrod môže končiť dlhotrvajúcim šťastím. Bolestivé vyšetrenie môže končiť úľavou, keď vám povedia, že ste zdraví. Namáhavá práca sa zvykne končiť hrdosťou z úspechu. V zlej situácii môžeme prežívať nádej, že sa veci zlepšia.

Platí to však aj naopak - nadmerné pozitívne očakávanie môže skončiť sklamaním.

Avšak zriedka môžeme prežívať pozitívne a negatívne emócie naraz. Negatívna emócia nedôvery vytlačí dôveru, hnev vytlačí náklonnosť, sklamanie vytlačí nadšenie.

Našťastie aj toto platí naopak - hnev vytlačíme súcitom, nenávisť vytlačíme odpustením, strach vytlačíme odvahou.

Emócie, myslenie, telo a správanie

Avšak nielen emócie sú prepojené. To, že dokážeme pozitívnymi emóciami rozpustiť tie negatívne je dobrá správa a mnohí intuitívne vedia, že keď mali ťažký deň, tak si doprajú niečo “dobrého”, teda pozitívneho, aby si zlepšili náladu.

Vieme vedome svojími emóciami ovplyvniť iné emócie.

Emócie sú úzko prepojené aj s myslením. Emočná reakcia spustí rozmýšľanie o tom, čo sa nám deje a tak vieme vďaka rozmýšľaniu s emóciami pracovať - zintenzívňovať alebo ich oslabovať, predlžovať ich alebo skracovať. Vieme dokonca vďaka rozmýšľaniu aj premeniť negatívne emócie na pozitívne. Rozumovými postupmi sa vieme dopracovať k tomu, že negatívny zážitok prerámcujeme a vyložíme si v novom konštruktívnom a užitočnom kontexte. Stačí sa spýtať samých seba: Čo užitočného som sa naučil z minulej skúsenosti? Čo mi to prinieslo - aké poznanie, priateľov a zmenu k lepšiemu?

Z tohto vyplýva aj nasledovné - svojím myslením dokážeme vyvolávať emócie. Aj to často robíme. Veď to poznáte - keď myslíte na niekoho koho máte radi, tak prežívate lásku. A keby vás niekto prekvapil darčekom, tak by vás zaplavila emócia radosti a začali by ste rozmýšľať ako sa odvďačíte. Myslenie a emócie sú v našej mysli a mozgu prepojené. S tým pracuje napríklad jedno meditačné cvičenie, počas ktorého si vyvolávate emóciu láskavého prijímania.

Svojím myslením vieme aktívne ovplyvniť aké emócie prežívame.

Koniec ukážky

Table of Contents

PREDSLOV

Aké sme to my zaujímavé tvory

Ty si taký racionálny

Racionalita vs. emocionalita

Obhajoba racionality

Obhajoba emocionality

ČASŤ I

JEDNOTA TELA, MYSLE A SPRÁVANIA

1

ŠTVORZÁPRAH A POZITÍVNA PSYCHOLÓGIA

Emócie, myslenie, telo a správanie

Hnutie Pozitívneho myslenia a Pozitívna psychológia

EMÓCIE

Naše tri mozgy

ČELNÉ, PREFRONTÁLNE LALOKY (centrála a dispečing)

MOZOG A TELO

EMÓCIE Sprievodca aj rozbuška

Presýpacie hodiny emócií

NAČO SÚ NÁM EMÓCIE?

FUNKCIE EMÓCIÍ

VŠETCI CHCEME BYŤ ŠŤASTNÍ A VYHÝBAŤ SA UTRPENIU.

So stresom sa snažíme bojovať!

Zameranie na dobré obdobia

Vrchol, koniec aj frekvencia zážitkov

Aké z tohto plynie ponaučenie v súvislosti s pozitívnymi emóciami?

Koľko ste mali pozitívnych zážitkov počas dňa?

POZITIVITA

Pozitivita je pozitívne prežívanie

Na záver

8 KEDY VZNIKAJÚ POZITÍVNE EMÓCIE?

9 ROZŠIRUJ A BUDUJ ŠŤASTIE S POZITÍVNYMI EMÓCIAMI

ROZŠIROVACÍ EFEKT POZITÍVNYCH EMÓCIÍ

POSILŇUJÚCI/BUDOVATEĽSKÝ EFEKT POZITÍVNYCH EMÓCIÍ

10 PRETVÁRKA ALEBO OPTIMIZMUS?

11 PREČO NÁM VADÍ UMELÝ ÚSMEV?

Buďte spontánni, keď sa to hodí

Formy pretvárky

Úsmevov je veľa druhov

Botox - viac krásy, menej emócií

Autentickosť je byť sám sebou

ZRKADLIACE NEURÓNY

15 OPTIMIZMUS PODĽA SELIGMANA

Ako rozmýšľajú pesimista a optimista o prehre?

Optimista a pesimista rozmýšľajú o úspechu takisto rozdielne

Zhrnutie - ako byť optimistom

Viete ako sa robí hygge?

Aby som to zhrnul - hygge stojí na troch pilieroch:

Fínske kalsarikännit

CHCETE BYŤ EMOCIONÁLNE VYROVNANÍ?

Je osobnosť stabilná alebo sa časom mení?

Cvičenie Skroť emócie

MÁGIA A REALITA POZITÍVNEHO MYSLENIA

Hodnotové zameranie a ľudské šťastie

O autorovi

Knihy Aleša Bednaříka