Marián Červeník

Môj boj proti neviditeľnému nepriateľovi

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

Marián Červeník: Môj boj proti neviditeľnému nepriateľovi

VYDANIE: Prvé slovenské, 2012

© 2012 Marián Červeník

ISBN: 978-80-970476-3-4

Biblické citáty prevzaté z:

Svätá Biblia, Starý a Nový zákon (preložené z pôvodných jazykov) prof. Jozefa Roháčka. Slovenská biblická spoločnosť, 2005.

Biblia, Písmo sväté Starej a Novej zmluvy. Liptovský Mikuláš: Tranoscius a Slovenská biblická spoločnosť, 2000.

Predhovor

„Veru, veru, hovorím vám: Kto počúva moje slovo a verí Tomu, ktorý ma poslal, má večný život a nejde na súd, ale prešiel zo smrti do života.” (Ján 5,24)

Vážení čitatelia, som rád, že som mohol napísať tento príbeh o tom, ako boli uzdravené hlbiny mojej bytosti. Je svedectvom o obrovskej Božej milosti, láske a moci. Na nasledujúcich stranách píšem pravdu o svojom živote, píšem o dobrote Boha, ale aj o neľútostnej a bezcitnej krutosti satana. O tom, že osud neexistuje, ale existuje niekto, kto vie človeka vytrhnúť z akéhokoľvek trápenia. V knihe sa dozviete, že som ako 37-ročný vážne ochorel a nik mi nevedel pomôcť. Dozviete sa v nej tiež to, že dnes som živý a zdravý, aj keď moja cesta k životu nebola bez chýb a blúdení.

Prosím Pána Ježiša Krista, aby otvoril vaše srdcia a dotkol sa ich.

A vás, ktorí ste už Pána Ježiša Krista prijali, by som touto knihou rád povzbudil k tomu, aby ste horlivo zvestovali evanjelium, ktoré je skutočne naliehavou správou.

Začiatok môjho príbehu

Prvá kapitola

Narodil som sa ako staršie z dvojčiat v rodine, ktorá sa hlásila ku katolíckej viere. Môj otec veril ideám komunizmu a mama svoju vieru nepraktizovala. Časť môjho detstva sme vyrastali len s ňou. Nebudem teraz o tom podrobne písať. No už v tom čase bola niekde v hĺbke môjho srdca skrytá túžba po našom stvoriteľovi – nebeskom Otcovi. Vtedy som nevedel, že Boh sa pozerá do našich sŕdc a hľadá v nich túžbu po sebe.

Ako dieťa som nebol vedený k viere v Boha, ani som nechodil na náboženskú výchovu. Do kostola som chodil len z vlastnej iniciatívy, no nie nejako pravidelne. Už ako dvanásťročného ma niečo ťahalo k Bohu a často som pozeral filmy o spasiteľovi Ježišovi Kristovi. Keďže som vyrastal v socializme, kde viera v Boha bola potláčaná a takéto filmy neboli dostupné, filmy o Ježišovi musel niekto priniesť zo zahraničia. Jeden môj kamarát mal uja, ktorý býval na Západe a takýto film im doniesol. Skopíroval som si ho a často som ho v tom období pozerával.

V období mojej puberty som často rozmýšľal o tom, čo bude po mojej smrti. Nepočul som o Biblii, žil som v náboženskej nevedomosti tak, ako v nej žije dodnes mnoho ľudí. Dokonca sa mi plietli slová Biblia a Sibyla. Pritom sú tieto dve knihy úplne odlišné – jedna je Božím slovom a druhá kniha je okultná. Veril som tomu, čo hovoria v rímsko-katolíckych kostoloch, že byť zachránený je možné len cez jednu konkrétnu cirkevnú organizáciu. Nevedel som, že podľa Biblie nie je podmienkou záchrany môjho života členstvo v nejakej cirkvi a ani to, že množstvo tradícií ma môže od Boha vzdialiť, a nie ma k nemu priblížiť. Keďže som veril tomu, čo hlásali v kostoloch, chcel som byť súčasťou tejto cirkvi a ísť aspoň do očistca. No nemal som jasno v tom, či môj život po smrti bude Bohom zachránený a ja nepôjdem do pekla. Neveril som tomu, že ma Boh spasil. Nevedel som, že človek si môže byť úplne istý tým, že ho Boh zachráni od smrti a tým, že do pekla nepôjde.

Ako šestnásťročný som ochorel na hemoroidy a myslel som si, že je to smrteľné. Dostal som depresie a myslel som si, že zomriem. Začal som chodiť k lekárom na rôzne vyšetrenia a môj zdravotný stav sa zlepšoval. V tomto období som aktívne športoval, venoval som sa boxu, kulturistike, behal som. Bol som úplne zdravý mladý človek, ktorý mal život pred sebou. Žil som tak, ako žije mnoho mladých ľudí. Mal som športové idoly, žil som naplno, rovnako ako moji priatelia. Bol som (a dodnes som), úplný abstinent a nefajčiar, nebral som žiadne nelegálne drogy. Myslel som si – uži si, kým si mladý; kedy si užiješ, ak nie teraz?

Všetko to, čo ponúka tento svet vyzerá tak dobre, lákavo a zábavne. Ale poviem vám z vlastnej životnej skúsenosti, že svet až taký zábavný nie je. Tento svet aj so svojimi žiadosťami a hodnotami je pominuteľný. A takzvané nevinné užívanie si života je z hľadiska večnosti veľmi nebezpečnou cestou.

Prvé stretnutie s okultizmom

Druhá kapitola

V roku 1990 som nastúpil na základnú vojenskú službu v Čechách, kde som slúžil ako vodič nákladného vozidla na letisku v Chotusiciach. Aktívne som športoval a zdravo som sa stravoval. Proste dbal som o svoje telesné zdravie.

Po návrate zo základnej vojenskej služby som sa na jednej diskotéke zoznámil s Alenou, ktorá sa po krátkom čase stala mojou manželkou. Asi po dvoch rokoch manželstva sa nám narodil prvý syn, Marián. Z nemocnice bol prepustený ako zdravé dieťa, ale asi po jeden a pol mesiaci sa jeho zdravotný stav zhoršil. Počas kojenia sa hrozne potil a plakal, alebo sa hneď unavil a unavený zaspal. Zašli sme s manželkou a synom za lekárkou a tá nás poslala na odborné vyšetrenie ku kardiológovi. Kardiológ nám oznámil, že ak syn nebude okamžite operovaný, tak zomrie. Jeho diagnóza bola koarktácia aorty. Začali sme mať o syna obavy. Dva dni po vyšetrení nám náš rodinný príslušník poradil, aby sme navštívili jednu ľudovú liečiteľku, ktorá by mala vedieť nášmu synovi pomôcť.

Toto bolo jedno z mojich prvých osobných stretnutí s okultistom. Dnes už viem, že okultizmus bol prítomný aj v mojom živote. Napríklad som veril, že sklenené črepy prinášajú šťastie, že nemôžem rozsypať soľ, dával som šupiny z kapra na Vianoce pod obrus, čítal som horoskopy a veril v urieknutia. Veril som tiež mnohým iným poverám, ktorým dodnes ľudia veria. Netušil som, že sú to formy okultizmu. Teraz to už viem, a viem aj to, že Biblia tieto praktiky zakazuje, pretože nie sú vykonané Božou mocou a sú proti Božej vôli.

Po príchode k tejto panej som bol milo prekvapený. Bývala v domčeku v strede lesa. Veľmi som sa čudoval, ako do stredu lesa doviezli materiál na stavbu domu. Vyzeralo to u nej naozaj ako v rozprávke, no v budúcnosti som zistil, že táto návšteva rozprávkovou nebola. Liečiteľka na mňa zapôsobila ako depresívna, chorá a utrápená žena. Sám seba som sa pýtal, ako chce táto žena uzdravovať, keď je sama chorá. Liečiteľka sama tvrdila, že má dar od Boha, čo bolo klamstvo. Vôbec som v tej dobe nevedel, že ľudoví liečitelia nie sú služobníkmi Boha a že návšteva u tejto ženy bude mať na môj život v budúcnosti veľmi zlé a vážne dôsledky. Ďakujem Pánovi Ježišovi, že ma vyslobodil zo všetkého trápenia, ktoré do môjho života prišlo cez okultizmus a aj vďaka tejto návšteve.

Keď sme vošli dnu k liečiteľke povedali sme jej, čo je s našim synom. Mala niekoľko otázok a potom začala robiť okultný obrad – zakúrila v peci, nabrala vodu z vedra, ktorá bola zo studničky a začala hovoriť nejaké čarovné slová. Znelo to ako modlitba a vyslovila aj Božie meno. Vyzeralo to naozaj nábožne, pretože hovorila o Pánovi Ježišovi. Vtedy som ako katolík, veril, že má dar od Boha. Urobila akýsi záhadný obrad nad vodou s uhlíkmi, potom ich do vody vysypala spolu so zrnkami obilia. Bolo zvláštne, že sa zrnká neponorili do vody, ale sa začali na hladine točiť a že toto točenie pokračovalo. Túto vodu nám naliala do jeden a pol litrovej fľaše a dala nám ju. Kázala nám, aby sme nášho syna v tejto vode okúpali. Časť vody sme mali naliať do mlieka a dať vypiť malému. Zvyšok vody sme mali vyliať do rieky a časť z nej pod mladý strom. Toto všetko sme urobili, pretože povedala, že operácia potom dopadne dobre. Následne sme ešte doniesli košieľku, ktorú nám kázala obliecť synovi na operáciu, ktorú vraj musí absolvovať.

„A nie div, veď aj sám satan premieňa sa v anjela svetla. Nie je teda veľkou vecou, keď sa aj jeho služobníci predstavujú ako služobníci spravodlivosti. Ale ich koniec bude podľa ich skutkov.“ (2Korintským 11,14–15)

Teraz viem, že táto žena robila celý obrad s pomocou nečistých síl. Takýmito silami nikdy nikto nemôže byť trvale uzdravený. Človek môže byť len dočasne podvedený a za celý podvod môže zaplatiť nielen nemalou sumou financií, ale aj veľkými osobnými problémami, ktoré určite prídu, ak sa človek neobráti k Pánovi Ježišovi.

„… vy viete, čo sa dialo po celom Judsku, počnúc od Galiley, po krste, ktorý hlásal Ján; ako Boh Duchom Svätým a mocou pomazal Ježiša Nazaretského, ktorý chodil, dobre činil a uzdravoval všetkých diablom posadnutých, pretože Boh bol s Ním.“ (Skutky 10,37–38)

Po návšteve u liečiteľky som začal občas mávať zvláštne, iracionálne duševné stavy a myšlienky, a niekedy byť smutný. Vyzeralo to ako priebeh akéhosi ľahkého ochorenia. Zmena v mojom vnútri sa neudiala náhle a tak som ju nebral ako nadprirodzenú. To, že to nebola prirodzená zmena, som pochopil hneď až vtedy, keď sa mi po dvanástich rokoch podobné duševné stavy vrátili. Postupne do môjho života vošiel dovtedy nepoznaný zmätok.

Hľadanie pomoci

Štvrtá kapitola

Ani po návrate domov z Juhoslávie sa môj stav nezlepšoval a tak som začal hľadať pomoc v psychologických knihách a u rôznych liečiteľov a šarlatánov (okultistov) na Slovensku aj v zahraničí.

Jedného dňa som stretol kamaráta, ktorý bol so mnou v jednotkách OSN. Vedel o tom, čo sa so mnou deje a tak mi poradil, aby som navštívil jedného liečiteľa z Popradu. Povedal mi, že aj jeho sesternica mala podobné problémy, a liečiteľ (okultista) jej pomohol. Neskôr som sa dozvedel, že jeho sesternica náhle vo veku 27 rokov zomrela. Každý takýto liečiteľ (čarodejník, bosorák, okultista) síce dočasne ľudom pomôže, ale zároveň privedie človeka hľadajúceho pomoc, k vážnym zdravotným či duševným problémom, dokonca niekedy aj k predčasnej smrti.

Hneď ako mi dal môj kamarát na liečiteľa kontakt, zavolal som mu a dohodol som si s ním stretnutie. Vtedy som už bol vo veľmi zlom stave, žil som bez radosti a strácal som chuť žiť. Tie sily, ktorých pôsobeniu som nerozumel, boli démoni, ktorí zo mňa vysávali život.

Liečiteľ bol asi asi 55-ročný pán, ktorému som vyrozprával celý môj príbeh. Zdalo sa mi čudné, že nebol prekvapený tým, čo mu hovorím. Myslím si, že niektorí liečitelia (okultisti) veľmi dobre vedia, že spolupracujú so zlými duchovnými silami a hľadajú peniaze a vlastnú slávu. A aj keď sa zdá, že ľuďom dočasne pomáhajú, v skutočnosti im ubližujú.

„Keď vojdeš do krajiny, ktorú ti dáva Hospodin, tvoj Boh, neuč sa konať podľa ohavností tamojších národov. Nech sa nenájde u teba taký, čo by syna alebo dcéru prevádzal ohňom, ani veštec, ani vykladač znamení, ani hádač, ani čarodejník, ani zaklínač, ani vyvolávač duchov, ani jasnovidec, ani kto by sa vypytoval mŕtvych. Lebo je Hospodinovi ohavný každý, kto robí tieto veci. Pre tieto ohavnosti ich vyháňa Hospodin, tvoj Boh, spred teba. Buď bezúhonný pred Hospodinom, svojím Bohom. Lebo tieto národy, ktoré máš vyhnať, počúvajú vykladačov znamení a veštcov. Tebe to však Hospodin, tvoj Boh, nedovolil.“ (Deuteronomium 18,9–14)

Keď som mu dopovedal celý svoj príbeh, tak mi tento pán namiesto toho, aby so mnou vykonal nejaké čudné praktiky (ako predtým pani v lesnom domčeku), dal len jednu vec. Myslel som si, že žartuje. Dal mi lístok vystrihnutý z novín vo veľkosti kartičky poistenca. V strede toho obrázku bola fotka nejakého okultistu (čarodejníka) z Ruska a pod tou fotkou bola veta. Vďaka Bohu si už vôbec znenie tejto vety nepamätám. Obrázok bol v umelohmotnom ochrannom obale a bol k nemu pripevnený zatvárací špendlík.

Bol som veľmi prekvapený z toho, čo mi dal a z jeho slov. Povedal mi, že si obrázok v obale mám pripnúť z vnútornej strany na košeľu alebo tričko, na nahé telo, smerom k takzvanej srdečnej čakre – fotkou k srdcu. Povedal mi, že mám dookola opakovane hovoriť nezmyselnú vetu napísanú pod fotkou. Zdalo sa mi to ako úplne bláznovstvo, ale topiaci sa chytá aj slamky. Vo vnútri som si hovoril: „Čo tento človek odo mňa chce? Robí si zo mňa žarty?“ Vôbec som mu neveril, ale zo slušnosti som si ten lístok zobral. Samozrejme, že som zaň aj poriadne zaplatil, ako u každého správneho okultistu.

Ale keďže som obrázok s nápisom mal pri sebe, niečo ma priťahovalo vyskúšať to. A tak som si ho pripol tak, ako povedal ten pán, aj keď som neveril, že mi môže pomôcť. Vždy, keď som bol niekde sám som začal opakovane nahlas vyslovovať vetu napísanú pod obrázkom.

Štyri dni som vetu opakoval ako papagáj. Netušil som, že existuje niečo ako mantry[1] používané východnými náboženstvami a že ich opakovaním sa moje vnútro otvára cudzím duchovným vplyvom. Dnes existuje množstvo nebezpečných okultných praktík, ktoré otvárajú vstup do duchovného sveta. No do duchovného sveta vedie len jedna legálna a bezpečná cesta – prostredníctvom viery v Božieho Syna – Ježiša Krista.

Po štyroch dňoch neustáleho opakovania tejto vety som šiel autom zo Žiliny a počas šoférovania som zrazu pocítil zvláštny pocit tepla. V tom momente všetky moje vidiny a všetky trápenia zmizli. Pocítil som, ako keby ich niekto v tom momente zo mňa zobral a zahodil preč. Pomyslel som si, že ten človek má naozaj dar od Boha tak, ako to prezentoval. Žiaden dar od Boha však nemal, bolo to len satanove klamstvo. To, čo som vtedy prežil, od nášho Stvoriteľa nepochádzalo. Dôsledky sa prejavili približne o 12 rokov neskôr.

„Ježiš mu riekol: Ja som cesta i pravda i život. Nik neprichádza k Otcovi, ak len nie skrze mňa.“ (Ján 14,6)

Až do toho dňa som nevedel, že rady a praktiky liečiteľov (okultistov) sú nielen duševné, ale aj duchovné. Stal som sa ešte viac duchovne zviazaným a oklamaným človekom. Začali sa mi diať zvláštne veci. Taktikou diabla bolo, aby som odporúčal liečiteľa ďalším ľuďom, čo som žiaľ aj robil. Mnohí liečitelia vravia, že majú dar od Boha, no nie je to pravda.

„A nie div, veď aj sám satan premieňa sa v anjela svetla. Nie je teda veľkou vecou, keď sa aj jeho služobníci predstavujú ako služobníci spravodlivosti. Ale ich koniec bude podľa ich skutkov.“ (2Korintským 11,14–15)

Keď sa mi uľavilo, začal som žiť svoj život naplno. Klamal som, ďalej som chodil k rôznym okultistom, páchal som sexuálne hriechy. Začal som podnikať v oblasti nábytku a finančne sa mi darilo. Žil som zdanlivo úspešný život, bol som v zajatí práce. Jedného dňa som sa ráno zobudil a mal som videnie, v ktorom mi bežala do náručia jedná mladá tehotná žena. Keď prišla ku mne bližšie, videl som, že je to dievča, ktoré je príbuznou mojej manželky. Našiel som si inú, mladú ženu. Žena, ktorá ma poctivo čakala doma, keď som bol v Juhoslávii, starala sa o moje deti a aj o mňa, bola zrazu pre mňa stará, nepotrebná a nežiadúca. Dokonca všetko zlé, čo som robil ja, som hádzal na ňu, aby som potlačil hlas svojho prepáleného svedomia. Som si vedomý a priznávam, že za rozbitie prvého manželstva nesiem úplnú zodpovednosť.

Predtým, ako bol môj život zmenený vierou v Ježiša Krista, som nevedel pripustiť svoje chyby a ani prijať svoju vinu. No Boh mi hneď po obrátení ukázal jednoznačnú pravdu. Dovtedy som si myslel, že to, čo robím, je v poriadku, ale pred Bohom – Pánom Ježišom, to v poriadku nebolo. V mojom vnútri som uvidel množstvo svojich skutkov, ktoré som konal nesprávne, aj keď som si myslel, že nerobím nič zlé. Vravel som si, že nie som jediný, kto sa rozviedol, čo je na tom zlé? Veď teraz je mnoho rozvodov. No rozvod nie je pred Bohom v poriadku. Neuvedomil som si, že škodím iným – žene, deťom, rodičom aj sebe. Nad mojím myslením, chápaním, konaním a aj životom bola temnota, cez ktorú som nevedel vidieť.

Rozviedli sme sa. A mladá žena, ktorú som videl v to ráno vo videní, sa stala mojou druhou manželkou. Začal som mať čudné myšlienky, ktoré boli dôsledkom návštev liečiteľov. Vôbec som nemal ľútosť nad tým, že som opustil prvú manželku, aj keď ma prosila, aby som od nej s tromi deťmi neodišiel. Nepozeral som na nikoho iného, len a len na seba. Žil som úplne sebecký život, plný klamstiev intríg, pretvárky, podvádzania a všetkého, čo dnešný svet považuje za normálne. Len párkrát som sa pozastavil nad tým, čo robím. Vedel som, že prídem o deti, ktoré som miloval. Vedel som o mnohých negatívnych dôsledkoch, ktoré z rozvodu vyplývajú a predsa ma niečo viedlo k tomu, aby som tak konal. Nevedel som sa tomu ubrániť.

Jedného dňa som šiel autom a keď som sa na seba pozrel v spätnom zrkadle, niekto mi zrazu v spätnom zrkadle povedal: „Ty si satan.“ Bol to hlasný, cudzí hlas v mojej mysli. Povedal som: „Zmizni, satan, ja milujem Boha.“ Na chvíľu hlas zmizol. Zrazu, počas jazdy, sa v mojej mysli objavila ďalšia nutkavá a násilná myšlienka: „Stoč volant pod kamión.“ Nevedel som, čo sa so mnou deje. Začal sa vo mne hromadiť akýsi zvláštny hnev, napätie, akoby som mal vyskočiť z vlastnej kože. Pýtal som sa, kde sa vo mne vzala táto agresivita. Hovoril som si: „Veď toto nie som ja!“ Predtým som bol precitlivelý človek, ktorý veľa plakal a zrazu som cítil silnú agresivitu.

Bez toho, aby som si uvedomil, že to nie je normálne ma začali priťahovať dopravné nehody, hlavne smrteľné. Chodil som sa pozerať na miesta, kde sa stali. Často tam bolo mnoho zvedavých ľudí. Neskôr som začal vidieť ľudí, ktorých som videl mŕtvych pri autonehodách a iných tragédiách. Tieto bytosti stáli predo mnou vo dne aj v noci. Vtedy som nevedel, že existuje duchovný svet a zlo, ktoré môže človeka ovplyvňovať v jeho mysli, alebo ho priťahovať na miesta nešťastí.

Moja osobnosť sa ďalej menila. Jedného dňa som pozeral televíziu, sledoval som správy. Bol v nich vstup o mladom človeku – majiteľovi firmy, ktorý sa kvôli finančným problémom obesil vo svojej kancelárii. Zrazu sa mi zdalo, že som informáciu nasal ako špongia, akoby do mňa vletela. Niečo vbehlo do môjho vnútra. Odvtedy som sa začal báť takejto smrti. Potom som videl správu o mladom futbalistovi z Maďarska, ktorý na ihrisku dostal infarkt. Prebehlo mnou presne to, čo pri správe o obesení, cítil som, akoby som ju do seba nasal. Začal som mať pocit, že sa ma to týka, začal som sa báť aj takejto smrti. Skutočne som nevedel čo sa so mnou deje.

„A pretože deti majú účasť na krvi a mäse, aj On sám mal účasť na nich, a to preto, aby smrťou zničil toho, čo má moc smrti, to jest diabla, a aby oslobodil tých, ktorých strach pred smrťou zotročoval po celý život.“ (Židom 2,14–15)

Koniec ukážky

ISBN 978-80-970789-8-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2014

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Titulná strana

Predhovor

Začiatok môjho príbehu

Prvé stretnutie s okultizmom

Hľadanie pomoci

Tiráž