Sumit Mullick

MILUJ BLIŽNÍHO SVÉHO

LOVE AND WAR

(ukážka)

© Nakladatelství Macmillan Publisher India Ltd. 2012

Toto dílo bylo přeloženo z anglického originálu vydaného nakladatelstvím Macmillian Publisher India Ltd., 2/10 Ansari Road, Daryaganj, New Delhi 110002

© Macmillan Publisher India Ltd. 2012

This work has been translated from the original English language edition published by Macmillian Publisher India Ltd., 2/10 Ansari Road, Daryaganj, New Delhi 110002

© Czech translation by Eva Drdáková / © Do češtiny přeložila Eva Drdáková

ISBN 978-80-87517-69-7 (ePUB) / 978-80-87517-70-3 (MOBI)

Věnování

Věnováno mé nejdražší mamince,

jejíž hodnoty by ji přiměly,

zříci se tohoto věnování

i knihy samotné.

Přesto je to ona, komu vděčím za to,

co píšu

i jak píšu.

Dedication

Dedicated to my remarkable mother

Whose values would urge her

To disown this dedication

And the book itself.

Yet it is to her I owe

What I write

And how I write.

Slovo překladatele

Aby mohl být člověk píšícím rebelem, musí mít fantazii. Musí být rebelem s fantazií. Sumit Mullick, autor souboru povídek s (do češtiny nepřeložitelným) názvem „Fairyish Tales“, které jsou jakýmisi příběhy neskutečného skutečna, je takovouto osobností.

Zavádí nás do světa fantazie se zcela reálnými problémy, které však zobrazuje tak, že nás nutí současně se smát i bát.

První z cyklu povídek, kterou máte v ruce, s názvem Miluj bližního svého, hovoří jakoby Čechům ze srdce. Čechům, z nichž většina ke svému životu nepotřebuje církev ani omezující zákony, ale o to víc si cení obyčejné lidské svobody a světských radostí. Kdyby ji napsal český autor, pobavili bychom se, ale fakt, že vzešla z pera indického spisovatele, který hovoří „naší řečí“, jí dává neobvykle pikantní příchuť. Dostává se k nám touto formou poselství, nad nímž máme tendenci mávnout rukou, ale jež nás nutí k zamyšlení díky situacím vyhroceným ad absurdum, neumožňuje nám uniknout, buší nás do očí a křičí na nás ze stránek.

Přesto si troufám tvrdit, že se při čtení budete bavit přinejmenším tak, jako jsem se bavila já při překládání. Přeji všem čtenářům příjemnou zábavu i poučení.

Eva Drdáková

V Praze, dne 13. dubna 2012

MILUJ BLIŽNÍHO SVÉHO

Bylo nebylo. Kdysi kdesi byla jedna velmi zmatená země. Ta země byla zmatená kvůli sexu. Každý tam věděl, že sex je nečistý, obscénní, neslušný a vulgární. Sex stavěl lidské bytosti na úroveň zvířat. A lidé, jak lidé věděli, nebyli zvířata. Lidé byli civilizovaní. Lidé chodili oblečení. Lidé měli duši. Lidé měli boha, nebo bohy, zcela oddané jejich dobru. A bůh, nebo bohové, neměli rádi sex. Lidé byli lidští, zatímco jiné formy života byly podřadné, barbarské a nelidské. Ale, naneštěstí, ta záležitost se sexem stavěla lidské bytosti na úroveň zvířat. Kvůli sexu se lidské bytosti musely vysvléknout a vystavit na odiv všechny své intimní a nehygienické části těla. Ztrácely při něm sebekontrolu a kopulovaly jako nestydatá zvířata, přičemž se potily, hekaly a vydávaly všelijaké zvuky jako ta nejdivočejší stvoření. Někdy prý dokonce, jak se šířilo důvěrnou šeptandou, se lidské samice spustily na všechny čtyři, zatímco na nich lidští samci kopulovali zezadu. Přesně tak, jako to údajně dělaly opice, psi a gorily.

Sex byl zcela nechutný a odpuzující, neslušný, obscénní a vulgární. A přesto se mu lidské bytosti věnovaly a v mnoha ohledech si jej užívaly. Odtud to zmatení. Bylo jasné, jak jinak, že sex byl, bohužel, nezbytný pro produkci dětí. Sex byl nutný pro pokračování rodiny, kmene, země a samotné lidské rasy. Takže sex výlučně zaúčelem plození dětí byl s výhradami akceptován. Ale i tak přece bylo možné sexuálně žít a přitom se chovat lidsky. Například nebylo nutné si sundat všechno oblečení a stát se zvířetem. Nebylo nutné vidět partnerovy nečisté části těla. Sex mohl být provozován v absolutní tmě a jen s minimem šatů stažených dolů nebo nahoru nebo jen posunutých na stranu. Pouze toto bylo přijatelné.

Nicméně, začala se objevovat hlášení o lidech, kteří provozovali sex, i když věděli, že dítě nemůže přijít, protože když se rozhodli mít sex, věděli, že žena neovuluje. Dokonce využívali různé podivné pomůcky a techniky, jak početí zabránit. A když žena otěhotněla, užívali k ukončení těhotenství prapodivné postupy na utajených klinikách. Milovali se za plného světla, přičemž se navzájem viděli ve své ostudné nahotě. Navíc, vykonání sexuálního aktu jim trvalo déle, než bylo nezbytně nutné, přičemž využívali čehosi, co nazývali „předehrou“, jako oddalovací strategie. Při této „předehře“ se jeden druhého navzájem všude dotýkali a svými ústy a prsty prováděli nevyslovitelné věci. Nejhorší na tom bylo, že někteří, evidentně nemravní a špatní lidé, se přiznali, že se jim to líbilo. A dokonce i některé ženy připustily, že se jim sex líbí. Pro takováto ničemná a zhýralá individua nebyl sex povinností. Byl pro ně potěšením.

Zneklidňující byl také fakt, že někteří tito nemorální jedinci provozovali tento bezbožný sex ještě před přijetím svátosti manželské. Bylo nemožné prokázat, jestli byl muž při vstupu do manželství panic, či nikoli, ale mnoho manželů bylo o svatební noci konsternováno zjištěním, že jejich nevěsta pannou nebyla.

Seznam ohavností byl dlouhý. Existovaly případy bezcharakterních hříšníků, kteří provozovali sex mimo vlastní manželství. Existovaly ženy, které byly ochotny poskvrnit svá posvátná těla s cizinci, když dostaly zaplaceno. Existovali muži, kteří dávali přednost sexu s jinými muži.

A existovaly ženy, které dávaly přednost sexu s jinými ženami.

Hříšní lidé s nečistými dušemi provozovali skupinový sex s využitím všech možných nestydatých úkonů. Opačným extrémem pak byli ti, kdo vůbec žádné partnery nepotřebovali. Ti si k utajenému uspokojení sami stimulovali své intimní části těla. Existovaly ženy, ale i muži, kteří za peníze tančili před očima jiných nazí. Někteří lidé s sebou z důvodu perverzního uspokojení nosili fotografie nahých dvojic při sexuálním aktu. Existovali lékaři, kteří si dovolili vyšetřovat intimní části těla opačného pohlaví. Existovali zločinci, kteří natáčeli všechny tyto scény plné hříchu a nechutností, dělali z nich filmy, které pak vysílali v televizi a vkládali na internet.

Je však třeba říci, že někteří z těchto pervertů se po uskutečnění svých ohavných skutků cítili provinile a spáchali sebevraždu. Jiní hledali odpuštění skrze vynalézavé a bolestné pokání a složili přísahu, že nadále budou vést čistý a příkladný život v celibátu.

Ta země jako celek byla velmi zbožná. Vyznávala některé velmi staré bohy, ale i některé nové. Tito staří i noví bohové dali vzniknout mnoha svatým a množství náboženské literatury. Všichni bohové, všichni svatí a veškerá náboženská literatura považovali sex za nečistý a nemorální, kromě toho, že byl přímo nezdravý:

„Výronem semene z těla smrt se uspíší. Jeho zadržením život se prodlouží. Semeno jest skutečnou životní silou muže. Jest to poklad, jenž v něm je skryt.“

A:

„Ti, kdož žijí pro tělo, zemrou s tělem svým. Avšak ti, kdož duchem umrtví potřeb těla svého, budou žíti nadále.“

Byla to svatá země a země se slavnou kulturou. Jedním aspektem této kultury bylo postavení žen ve společnosti. Žena byla uctívána. Byla čistá, sebeobětavá a prosta smyslné touhy. Obětovala své panenství a souhlasila s obscénním sexuálním aktem, aby uspokojila svého muže a aby porodila a vychovala jeho děti. Byla to zjevně velká oběť vzhledem k tomu, že v celém tom procesu neprožila žádné potěšení, pouze pocit studu a zneuctění.

A ze všech žen to byla právě matka, která byla uctívána nejvíce, obzvláště pak svými syny. Příběh překrásného vztahu mezi matkou a synem se stal základem celé národní kultury. Balady, literatura, divadlo, film – ty všechny zobrazovaly prostou obětující se matku hojně prolévající slzy pro své syny. Plakala stejně často nad štěstím jako nad neštěstím svého syna. Zatímco syn se angažoval ve rvačkách, aby pomstil skutečné či domnělé urážky své matky.

Každý syn si přál, aby jeho žena byla jako jeho matka. Ale ta většinou ve vzájemném srovnání neuspěla. Takže matka byla po většinu synova manželského života někde nablízku, aby to srovnání pomohla rozostřit, ale ve skutečnosti do něj vnášela stále větší jasno.

Celý stát se stal jednou obří matkou – mateřskou zemí, vlastí, která byla svatá, posvátná a neposkvrněná. Všichni její synové ji měli uctívat a bylo-li to nutné, zemřít za obranu cti této Supermatky.

Z důvodu ochrany obyvatel před obscenitou a amorálností bylo přijato množství morálních zákonů a zřízeny policie a ministerstvo pro záležitosti morálky. Ale soudě podle rostoucího množství hlášení o lascivním a nechutném chování, byly ty zákony zjevně nedostatečné.

To vedlo prezidenta státu k obavám. Byl to dobrý a spravedlivý člověk, s hlubokým náboženským přesvědčením. Pro občany své země chtěl to nejlepší. Nechtěl, aby podléhali chtíči a sprostotě těla, nýbrž aby se řídili pravidly společnosti, jak byla stanovena v náboženských textech. Sám se jimi bezvýhradně řídil. Byl ženatý a měl šest dětí. Nikdy nepoužil antikoncepci a taky nikdy neviděl svou ženu nahou. Sex byl pro něj pouhým plozením a cítil se po něm přiměřeně nečistě a provinile.

Nicméně, někdy se i on díval na ženy s touhou. To se potom vyzpovídal, vykonal předepsané pokání a modlil se za odpuštění, dokud se opět necítil v pořádku. Když nad sebou někdy ztrácel kontrolu a jeho mysl byla plná nečistých myšlenek, pak sám sebe uspokojil. Ale vždycky si pak přísahal, že už se nikdy nebude sám ukájet. Vlastně nyní plánoval zcela se sexu vzdát. Považoval za spravedlivé žádat od svého lidu pouze to, co očekával od sebe.

Existoval však ještě jiný problém, který hýbal státem. Byl to problém násilí. Nešlo o záležitost morálky, jako byl utajený sex, ale i tak šlo o velmi znepokojující věc. Ve státě nežila homogenní populace. Bylo zde množství náboženských skupin, v jejichž rámci existovalo množství podskupin, které se lišily v nepatrných detailech doktríny. Ve státě rovněž žilo množství etnických skupin. Všechny tyto různé skupiny a podskupiny si čas od času navzájem šly po krku. Výrostci některé ze skupin se potloukali po ulicích, vyvolávali rvačky se členy jiných skupin, případně je i zabíjeli, a – v tomto bodě přichází i otázka morálky – znásilňovali jejich ženy. Při znásilňování měli tito mladíci buďto sex před manželstvím nebo mimo ně, a to nebylo dovoleno. Pokud byla znásilňovaná žena těhotná, její embryo bylo obvykle z jejího těla vyřezáno. Hlášení také uváděla, že ženy byly před znásilněním vysvlečeny. Takže mladíci viděli ženská nahá těla celá a se všemi detaily. To mohlo pravděpodobně mít nenapravitelné důsledky pro morální charakter násilníků.

Prezident také znepokojovalo, že sex bez souhlasu nemusel být vůči ženě zcela v pořádku, ale odborníci jej vždycky ujistili, že jelikož ženy byly čisté a bez tělesných tužeb, stejně nikdy nechtěly mít sex, a to ani se svými manželi. To bylo pro ně přirozené. Po duševní a možná i tělesné stránce byly všechny pannami. Takže to vlastně pro ně nebyl zas až tak velký rozdíl, jestli měly sex se svými manželi nebo s někým cizím. Byl vždycky bez jejich souhlasu. Kromě toho, násilný sex byl vždycky méně hříšný, než sex pro radost. Perverzní potěšení těla ničilo duši. Nebylo-li potěšení, byla pravděpodobnost duševní úhony menší.

Odborníci však souhlasili s tím, že samotný akt znásilnění, jenž byl aktem nečistým a nebyl uskutečněn s cílem plození, nesplňoval svaté záměry boha, a tudíž by mu mělo být zabráněno. Pokud se týkalo vyřezávání embryí z těla těhotných žen, nemohli se odborníci shodnout na tom, jde-li o akt nemorální nebo pouze o akt násilný. Někteří považovali vyřezání embrya za akt podobný umělému potratu, což by ovšem byl případ jasně amorální. Nicméně, vzhledem k tomu, že byl nedobrovolný a žena většinou zemřela, byla to více záležitost morálně neutrálního násilí. K detailnímu prozkoumání problému byl ustaven speciální výbor. Odborníci se nezabývali zabíjením, mučením, žhářstvím ani jinými nesexuálními typy násilí, protože tyto případy byly čistým násilím, kde morálka, vulgarita ani obscenita nehrály roli.

A pak tady byla otázka mezinárodního násilí. Očekávalo se, že mladí muži budou neustále bojovat a umírat v armádách chránících vlast. Válka byla téměř bez přestání. Prezidenta vždycky rozčílilo, když se mu dostaly do ruky dlouhé seznamy obsahující denní ztráty na bojištích. Ale bylo mu řečeno, že války, stejně jako nepokoje, jsou pro společnost prospěšné. Budují charakter a mužnost, rozvíjejí ducha obětování a všeobecně posilují národ. Jak nepokoje (pokud byly vyvolány většinovou komunitou a pod její kontrolou) tak války byly zosobněním vlastenectví a byly nezbytné pro dobro národa. Vše se týkalo Supermatky. Vše se dělo pro ochranu vlasti před zneuctěním od vnitřních i vnějších barbarů. Tito barbaři byli známí svým amorálním, prostopášným, vulgárním a obscénním sexuálním chováním, které již nyní mělo na vlast negativní vliv.

A přesto byl prezident nadále zmatený. Přál by si, aby byl pro něj život tak jasný, jako se zdál být pro většinu lidí. Pro takové lidí, jako byl například ministr pro záležitosti morálky. Zrovna teď měl na programu jeho přijetí. Už musí čekat venku. Prezident si povzdychl. Dokázal si spočítat, co asi ministr bude chtít.

Ministr pro záležitosti morálky byl asketický, svobodný muž veřejně hlásající a dobře medializující svůj celibát. Množství podobných jednotlivců rostlo. Ministr si věřil natolik, že dokázal být agresivní, jako člověk, který byl přesvědčen o srozumitelnosti svých myšlenek a čistotě svých záměrů. Stejně jako prezidentovi, i ministrovi se dostalo vychování ke zbožnosti.

Prezident požádal, aby byl ministr pro záležitosti morálky vpuštěn dovnitř.

Ministr spustil ihned, jakmile vstoupil do místnosti.

„Pane prezidente, pravidelně vám zasílám hlášení o narůstání počtu případů prostopášného chování a čekal jsem od vás nějakou reakci. Ale vzhledem k tomu, že žádná odpověď nepřišla, rozhodl jsem se přijít a setkat se s vámi osobně.“

Prezident neodpovídal.

„Předpokládám, pane prezidente, že jste přinejmenším má hlášení četl. Pokud ano, budete se mnou souhlasit, že pokud chceme ochránit veřejnou a soukromou morálku, musíme přijmout přísnější zákony spolu s jejich přísnějším prosazováním.“

Prezident byl potichu.

Ministr se nedal odradit. „Dobře, pokud se ptáte, co navrhuji, sepsal jsem seznam reforem, které jsou okamžitě nezbytné.“

Podal seznam prezidentovi. Prezident jej pečlivě pročítal.

LOVE AND WAR

Once upon a time, there was a very confused country. The country was confused about sex. Everyone knew that sex was dirty. It was obscene. It was indecent. It was vulgar. Sex brought humans down to the level of animals. And humans, humans knew, were not animals. Humans were civilized. Humans wore clothes. Humans were spiritual. Humans had God, or Gods, solely devoted to their welfare. And God, or Gods, did not like sex. Humans were humane, while all other life forms were inferior, savage and inhuman. But unfortunately, this sex thing brought humans down to the level of animals. In order to have sex, humans actually became naked, with all their private and unhygienic parts exposed. They then lost all self-control and copulated like shameless animals, sweating and grunting and screaming in a very bestial way. Sometimes even, it was told in hushed whispers, the human female went down on all fours, while the male mounted from behind. Just like monkeys dogs and gorillas were supposed to do.

Sex was totally disgusting and repulsive, indecent, obscene and vulgar. Yet humans did it, and by many accounts, enjoyed it. Hence the confusion. It was accepted, of course, that sex was unfortunately essential to produce babies. Sex was required for the continuation of ones family, ones tribe, country, and the human race itself. So sex, for the sole purpose of creating babies, was reluctantly accepted. But it was still possible to have sex and still be human. It was not, for instance, necessary to remove all one’s clothes and become an animal. It was not necessary to see one’s partners dirty parts. Sex could be performed in total darkness, with only the minimum clothing pulled down, or up, or shifted to one side. This much was acceptable.

However, reports kept emerging of people having sex, even when they knew that babies would not be forthcoming. Because they knew, while deciding to have sex, the female was not ovulating. They were even using strange devices and techniques to prevent pregnancies. And if pregnant, they were using strange techniques in secret clinics to abort pregnancies. They were having sex in the light, seeing each other in shameful nakedness. They were also taking an unnecessarily long time in completing the sexual act, using something called ‘foreplay’ as a delaying strategy. In foreplay, they touched each other all over, and did unmentionable things with their mouths and fingers. And worst of all, some, obviously vile and inferior people actually confessed to enjoying it. Even some females also admitted that they enjoyed sex. For such debased, debauched, individuals, sex was not duty. It was pleasure.

What was also disquieting was that a few of the same immoral people had unholy sex before their holy matrimony. It was not possible to prove whether the male was a virgin at the time of his marriage. But a lot of husbands were dismayed to find on their nuptial night, that their brides did not have hymens.

The list of abominations was long. There were instances of characterless sinful people having sex outside their marriage. There were women who were willing to defile their sacred bodies with strangers, for the sake of money. There were some males who preferred to have sex with other males.

And there were females who preferred to have sex with other females.

Evil people, with impure souls, also had group sex, performing all kinds of evil acts. On the opposite extreme, some did not even need partners. They stimulated their private parts to obtain illicit gratification. There were women, and even men, who danced naked in front of others, for the sake of money. Some people carried with them, for perverse pleasure, pictures of naked men and women copulating. There were certain doctors who probed into the private parts of the opposite sex. There were criminals who filmed all these scenes of defilement and debauchery, and made them into movies, broadcast them on TV channels and placed them on the Internet.

It must be said, though, some of these perverts felt very guilty after their vile acts, and committed suicide. Others sought forgiveness through elaborate and painful penance, and vowed to lead a clean and pure celibate life in future.

The country was a very holy country on the whole. It had some very ancient Gods, and some new ones also. These old and new Gods generated a lot of saints and religious literature. All the Gods, all the saints and religious literature spoke of sex being dirty and immoral, besides being downright unhealthy:

‘Death is hastened by letting out semen from the body. Life is saved and prolonged by preserving it. Semen is real vitality in man. It is the hidden treasure in man.’

And:

‘Those who live by the flesh shall die by the flesh. Yet if by the spirit ye mortify the deeds of the flesh, yet shall ye live.’

It was a holy land, and a land of great culture. One aspect of this culture was the status given to women. A woman was revered. She was pure, self-sacrificing, and free from carnal lusts. She sacrificed her virginity, and consented to the obscene sexual act, in order to give satisfaction to her husband, and in order to breed his children. It was obviously a great sacrifice, as she got no pleasure out of the whole process, only a sense of shame and defilement.

And, of all the women, it was the mother who was revered the most, especially by her sons. The story of the beautiful mother-son relationship became the basis of much of the nation’s culture. Ballads, literature, theatre, films, all showed the chaste sacrificing mother copiously weeping for her sons. She wept equally for her son’s fortune as for his misfortune. The son, meantime, kept getting into brawls to avenge real or perceived insults to the mother.

Every son wanted his wife to be just like his mother. But the wife usually failed in comparison. So, the mother was usually around for the greater part of her son’s married life to help blur the comparison, but actually bringing greater clarity to it.

The entire nation became one giant mother – the Motherland, which was sacred, holy and chaste. Her many sons were expected to worship, and if necessary, die to preserve the honour of this Supermother.

There were already many morality laws in place, a moral police, and a ministry of morality, in order to protect the citizens from obscenity and immorality. But judging from the growing reports of lewd and disgusting behaviour, clearly these laws were insufficient.

This worried the President of the nation. He was a good man, a righteous man, and a religious man of deep faith. He wanted the best for the citizens of his country. He wanted them not to submit to the lusts and abominations of the flesh, to abide by the rules of society as laid down in the religious texts. He abided by all the rules himself. He was married and had six children. He used no contraception, and had yet to see his wife naked. Sex, for him, was only for procreation, and he felt suitably dirty and guilty afterwards.

There were times though when he looked at women with lust. He then confessed, performed the prescribed penances, prayed for forgiveness, before he felt whole again. Sometimes, when he could not control himself, when his mind was full of dirty thoughts, he gratified himself. But he always vowed that he would never again pleasure himself. In fact, he was now planning to give up sex altogether. He felt justified in asking of his people no more than what he expected of himself.

There was another issue facing the nation. It was the issue of violence. It was not a moral issue, like illicit sex was, but was disturbing nonetheless. The nation did not have a homogenous population. There were a number of religious groups, and within religious groups there were a number of sub-groups who differed on minute details of doctrinaire. The nation also had a number of ethnic groups. All these various groups and sub-groups on occasion went for each other’s throats. Young men of a particular group roamed the streets, beating and killing members of other groups and – here is where the moral issue came in – raping their women. By raping, these young men were either having sex before or outside their marriages, which was not allowed. If the raped woman was pregnant, her foetus was usually ripped out. The reports also stated that women were stripped before being raped. So they were also seeing a woman’s naked body in its entirety. This would probably have irreparable consequences on the rapist’s moral character.

The President was also worried that sex without the woman’s consent was not fair on the woman. But he was assured by the experts that since women were pure and free from carnal desires, they were never willing to have sex anyway, even with their husbands. That was their nature. They were all mentally, if not physically, virgins. So it really did not make much difference to women, if they were having sex with their husbands or with strangers. It was always without their consent. Moreover, sex with violence, was always less of an evil than sex with pleasure. Perverted pleasure of the body was damaging to the soul. If there was no pleasure, then the likelihood of damage to the soul was less.

But the experts agreed that the act of rape itself, since it involved an unclean act, and was not meant for procreation, was unsanctified by the tenets of God, and ought, therefore, to be prevented. About the ripping of foetuses, the experts could not agree on whether it was an immoral act, or simply an act of violence. Some construed the ripping of a foetus to be similar to an abortion, in which case it was certainly immoral. However, since it was involuntary, and since the woman invariably died, it was more an issue of moral-neutral violence. A committee had been set up to examine the problem in detail. The experts did not concern themselves about the killings, torture, arson, and other non-sexual types of violence, since these were instances of pure violence, where morality, vulgarity, or obscenity were not involved.

And then there was the question of international violence. Young men had to constantly fight and die in the armies to protect the Motherland. War was almost constant. The President got upset whenever he came across the long lists containing the daily casualties on the battlefields. But he was told that wars, like riots, were good for the society. They built character and manliness, inculcated the spirit of sacrifice, and generally strengthened the nation. Both, riots (if started and controlled by the majority community), and wars, were patriotic requirements, essential for the good of the nation. It was all about the Supermother. It was all about protecting the Motherland from the defilement of the barbarians inside and outside. These barbarians were known for their immoral, licentious, vulgar and obscene sexual behaviour, which was already having a negative influence on the Motherland.

Yet the President remained confused. He wished that life could be as clear to him, as it seemed to be to most people. People like, for instance, the Minister for Moral Affairs. There was an appointment scheduled for him right now. He must already be waiting outside. The President sighed. He could guess what the minister would be wanting.

The Minister for moral affairs was an ascetic, unmarried, a proclaimed and well-publicised celibate. There were a growing number of individuals like him. The Minister was confident to the point of being aggressive, as a man who was convinced of the clarity of his thoughts and the purity of his intentions. Like the President, the Minister too had a very pious upbringing.

The President asked for his Minister for Moral Affairs to be sent in.

The Minister got to his point immediately even as he walked in.

‘Mr. President, I’ve been regularly sending you reports of the growing incidence of licentious behaviour. I have been waiting for some reaction from you. But, since there has been no response from you, I decided to come and see you myself.’

The President was still not responding.

‘Well, Mr. President, I presume that you must have at least read my reports. If you have, you will agree that we have to pass stricter laws, along with stricter enforcement, if we are at all to save public and private morality.’

The President remained silent.

The Minister was not discouraged. ‘Well, if you ask me what I suggest, I have drawn up a list of reforms that are immediately essential.’

He handed the list to the President. The President read them carefully.

Table of Contents

Obálka

Titulná strana

MILUJ BLIŽNÍHO SVÉHO

LOVE AND WAR