Ukážka z elektronickej knihy

UNFUCK YOURSELF

Get Out of Your Head and Into Your Life

Copyright © 2017 Gary John Bishop

Published by HarperOne, San Francisco, California,

United States of America.

All rights reserved.

Translation © Ľubica Dvončová 2019

Design © Motýľ design 2019

Cover photo © 212° Creative

Slovak edition © Vydavateľstvo Motýľ 2019

ISBN: 978-80-8164-203-6

Túto knihu venujem svojim trom sestrám:

Paule, Elizabeth a Sandre, svojim rodičom

Agnes a Patrickovi. Spolu sme rástli,

spolu sme plakali, spolu sme pri sebe stáli a spoločne sme bojovali. Vďaka vám som,

kým som.

Kniha je pre tých pesimistických a pošliapaných,

pre slobodné matky a nezamestnaných otcov,

pre rojkov a imitátorov. Som ako vy a vy to dokážete.

01

Na

začiatok…

„Vesmír vám práve uštedril facku, aby tak prebudil vás aj váš potenciál, a aby ste konečne prestali robiť kraviny a začali žiť naplno.“

KAPITOLA I

Cítili ste sa už niekedy ako škrečok v kolese, ktorý sa zúrivo ženie životom a zároveň nikam nesmeruje?

Po celý ten čas akoby ste boli chytený v slučke ustavičného vnútorného tárania a nikdy nekončiaceho posudzovania. Tichý hlas vo vašej hlave vám hovorí, že ste lenivý, hlúpy, jednoducho nie ste dosť dobrý. Ani si nevšimnete, do akej miery tomu veríte a ako vás to unavuje. Svoje dni len trávite snahou prekonať stres a záťaž, snahou žiť svoj život a chvíľami rezignovane čelíte faktu, že ak teraz nezdvihnete zadok a nevystúpite z toho prekliateho kolesa, možno sa vám nikdy nepodarí dostať sa v živote tam, kam chcete. Čo keď to hľadané šťastie, kilá, ktoré chcete zhodiť, vytúžená kariéra alebo vzťah ostanú navždy nedosiahnuteľné?

Nasledujúce stránky venujem ľuďom, ktorí trpia týmto sebazničujúcim monológom. Tento nekonečný prúd pochybností a výhovoriek vás každý deň obmedzuje a ničí vám život. Vesmír vám práve uštedril facku, aby tak prebudil vás aj váš pravý potenciál, aby ste konečne prestali robiť kraviny a začali žiť naplno.

Začnime pekne poporiadku. Existujú dva typy každodenných rozhovorov: rozhovor s inými a rozhovor so sebou samým. Možno patríte medzi ľudí, ktorí tvrdia: „Ja sa sám so sebou nerozprávam!“ V skutočnosti sa však väčšinu dňa rozprávate práve so sebou a navyše si všetky tieto rozhovory patrične vychutnávate v súkromí vlastnej hlavy.

Či už ste introvert alebo extrovert, človek kreatívny alebo praktický, obrovskú časť svojho času trávite rozhovormi so… SEBOU! Robíte to, keď cvičíte, pracujete, jete, čítate, píšete, chodíte, esemeskujete, plačete, hádate sa, vyjednávate, plánujete, modlíte sa, meditujete, sexujete (či už sám alebo s niekým iným) – pri čomkoľvek, čo vám len napadne. Áno, dokonca aj v spánku. Vlastne to robíte aj práve teraz.

Nebojte sa, neznamená to, že prichádzate o zdravý rozum. Možno oň postupne prichádza každý. Tak či onak, robíme to všetci. Pohodlne sa teda usaďte a užite si tú šialenú šou.

Štúdie dokazujú, že za deň nám v hlave skrsne až päťdesiattisíc myšlienok. Len si spomeňte na všetko, čo vám denne príde na rozum, hoci by ste tomu najradšej predišli, alebo na veci, ktoré sa snažíte prekonať či zdolať. Automatický prúd myšlienok či nutkanie okamžite reagovať dokážeme ovplyvniť minimálne, prípadne vôbec. Ale to, čo z toho vyhodnotíte ako dôležité, máte plne vo svojich rukách. Nič nie je vopred dané!

Posledné výskumy z oblasti neurovedy a psychológie sa prikláňajú k presvedčeniu, že kvalitu vášho života ovplyvňuje typ rozhovoru, ktorý so sebou vediete. Profesor Will Hart z Univerzity v Alabame vykonal štyri experimenty, počas ktorých si účastníci vybavili či zažili pozitívnu, negatívnu alebo neutrálnu udalosť. Zistilo sa, že tí, ktorí opisovali neutrálnu udalosť, akoby stále trvala, mali v skutočnosti pozitívnejšie pocity. Ľudia, ktorí rovnakým spôsobom hovorili o negatívnej udalosti, zažívali viac negativity. Zjednodušene povedané, jazyk, akým opisujete vlastnú situáciu, určuje, ako ju vnímate, prežívate, zúčastňujete sa na nej, a dramaticky ovplyvňuje aj to, ako sa staviate k životu i k malým či veľkým problémom.

Súvislosť medzi tým, čo hovoríme, a tým, čo cítime, je nám známa už stovky, ak nie tisícky rokov. Dôležitosť a význam jazyka v našich životoch si uvedomovali aj filozofi ako Wittgenstein, Heidegger a Gadamer. Práve Wittgenstein povedal, že: „… harmóniu medzi myšlienkou a realitou môžeme nájsť v gramatike jazyka.“

Dobrá správa je, že štúdie ustavične potvrdzujú, ako dokáže pozitívny vnútorný monológ dramaticky zlepšiť náladu, nakopnúť sebavedomie, zvýšiť produktivitu a ešte viac. Oveľa viac. Podľa profesora Harta a jeho štúdií môže byť v skutočnosti kľúčom k šťastnému a úspešnému životu.

Zlou správou ostáva, že to platí aj naopak: negatívny vnútorný monológ nám môže nielen zhoršiť náladu, ale navyše v nás aj vyvolať pocit bezmocnosti. Dokáže zveličiť drobnosti, ba dokonca vytvoriť problém tam, kde nie je. Poviem vám to bez servítky – vnútorný monológ vás nepredstaviteľne odrbáva.

Jedno si však ujasnime: napriek tomu, že táto kniha je o zlepšení života pomocou správneho jazyka, určite nenavrhujem, aby ste z ničoho nič zrazu prešli na pozitívne myslenie a osobné afirmácie.

Tieto témy už boli rozobraté až na kosť, a to s rôznymi stupňami úspechu. My v tom určite pokračovať nebudeme.

Nechcem, aby ste si vsugerovali, že ste tiger a vypustili zo seba to zviera vo svojom vnútri. Po prvé, nie ste tiger, a po druhé, no… nie ste tiger. Táto stratégia na niektorých ľudí možno zaberá, ale ja tomu neverím. Podľa mňa je nahováranie si takýchto vecí podobné, ako keď vás niekto núti nasilu zjesť za kýbeľ javorového sirupu veľkoryso posypaného kúskami minuloročných lízaniek. Ďakujem, neprosím.

Všetkým svojim „pozitívcom“ tam vonku odkazujem, že ma to mrzí, ale toto zlatíčko je z iného cesta! Knihu som napísal tak, aby vás podporila spôsobom, ktorý bude pre vás čo najautentickejší, a posilnila vďaka tomu váš skutočný potenciál.

ROZDIEL MEDZI ÚSPECHOM A ZLYHANÍM

„Ak sú ľudské emócie predovšetkým dôsledkom rozmýšľania, potom je očividne možné kontrolovať svoje pocity riadením svojich myšlienok – či dokonca zmeniť vnútorný monológ, ktorý v nás tieto pocity vyvolal.“

Tento citát vyslovil Albert Ellis, jeden z otcov modernej psychológie. Práve on zistil, že typ rozmýšľania a rozprávania o našich zážitkoch dokáže meniť spôsob, akým ich vnímame. Stručne povedané, naše myšlienky sú spojencami našich emócií.

Ellis taktiež zistil, že náš spôsob premýšľania je často absolútne iracionálny.

Pouvažujte nad tým, koľkokrát ste si povedali vety ako: „Som taký sprostý“, „Vždy všetko pokašlem“, „Môj život týmto hasne.“ Alebo ste situáciu opísali negatívne, napríklad: „Toto je najhoršia vec, aká sa mi kedy stala.“

Zdvihnite ruku, ak ste niekedy prehnane reagovali na udalosť, ktorá sa napokon ukázala ako bezvýznamná? Dobre, môžete ju zložiť, ľudia sa dívajú a vy začínate vyzerať trochu hlúpo. Ak sa rozpamätáte na svoje vtedajšie myšlienkové pochody, zistíte, že okamih pred svojou – zdanlivo náhodnou – prehnanou reakciou ste v sebe viedli bleskový pohoršujúci vnútorný monológ a BUM! Vtedy ste zabudli na svoje dobré ja.

Niektoré naše slová a činy nie sú vždy racionálne, no zdá sa, že napriek tomu ich stále hovoríme a robíme. Navyše už ani nevnímame, aký emocionálny odpad v nás zanecháva hoci aj mierne negatívny vnútorný monológ.

Samozrejme, nie vždy ide o dramatický vnútorný monológ, niekedy je takmer nepostrehnuteľný, je však rovnako odzbrojujúci. Možno na niečom pracujete a zrazu vám napadne: „Toto je príliš ťažké. Čo ak to nestihnem načas?“, prípadne sa začnete obávať rôznych spôsobov, ako niečo môžete „pokaziť“, a to vo vás vyvoláva úzkosť a starosti. V iných prípadoch vedie negatívny vnútorný monológ k hnevu, smútku či frustrácii, ktorá sa prejavuje v rôznych a na prvý pohľad nesúvisiacich situáciách.

Tento typ vnútorného monológu vám život vôbec neuľahčuje. Čím častejšie si nahovárate, aké je niečo náročné, tým náročnejšie to aj pôsobí. Nanešťastie sme si na kritický hlas v našej hlave zvykli, keďže sústavne načúvame plynulému myšlienkovému prúdu. Často si pritom ani neuvedomujeme, ako konkrétne negatívne myšlienky ovplyvňujú našu náladu a správanie. V dôsledku toho nakoniec robíme (alebo nerobíme) to, čo nám káže naša „racionálna” myseľ.

Načrtnem vám jednoduchý príklad – na chvíľku sa zamyslite nad svojimi každodennými povinnosťami, z ktorých máte najväčšie obavy. Strašia vás práve preto, že ich vaša myseľ zbytočne zveličila, a tak vám pripadajú oveľa horšie, než sú v skutočnosti. Niekedy sa vyhýbame jednoduchým činnostiam, ako je skladanie oblečenia či vyloženie riadov z umývačky, hoci si vyžadujú len málo času a námahy. Keď sa takéto otravné drobnosti nakopia, ľahko splynú s dôležitejšími záležitosťami, až kým nás život doslova neochromuje či nevyčerpáva.

Prečo sa istých vecí v našich životoch stránime? O takýchto povinnostiach vedieme osobnú konverzáciu pevne zakorenenú v negatívnych názoroch. Zamyslite sa nad svojou zaseknutosťou a pochopíte, čo sa vám snažím povedať. Nezasekli ste sa totiž v živote, ale vo svojom vnútornom monológu. A je to celkom vážne.

AKO NÁM JAZYK MENÍ ŽIVOT

To, ako rozprávame, nás neovplyvňuje len momentálne. Jazyk môže preniknúť až do nášho podvedomia, kde sa zakorení a dlhodobo tak mení naše myšlienky a správanie.

Spôsob, akým každodenne prehovárame k sebe aj k iným, okamžite formuje to, ako v danej chvíli vnímame aj svoj život, čo priamo ovplyvňuje naše správanie. Svoje dojmy preto ignorujte len na vlastné riziko, prípadne – ešte horšie – žite v ilúzii, že ich vôbec nemáte!

Ak niekedy hovoríte, aký je život neférový, neskôr sa podľa toho začnete aj správať. Budete mať pocit krivdy, hoci sa vám žiadna nestala, prípadne podľa niektorých štúdií poľavíte vo svojej práci, pretože ste sa už vopred rozhodli, že tým aj tak nič nedosiahnete. Neférový pohľad na svet sa veľmi rýchlo stane vašou realitou.

Na druhej strane ľudia, ktorí vidia úspech na každom rohu, budú pracovať až do zbláznenia, aby ho dosiahli. Celý čas sú plní energie a chuti do života. Ich pohľad na úspech im pritom slúži ako kompas. Aby bolo jasné, veriť vo vlastný úspech je len jednou (hoci veľmi dôležitou) časťou. Veľké veci môžete dosiahnuť aj bez tohto presvedčenia, no takáto jazda bude trochu nepríjemnejšia.

Ak sa obávate, že vám požadovaný typ osobného presvedčenia chýba, len čítajte ďalej!

Table of Contents

Titulná strana

01

KAPITOLA I