Elena Ferrante

PLÁŽ V NOCI

ILUSTRACE MARA CERRI

přeložila Alice Flemrová

Ukázka z elektronické knihy

Copyright © 2007 by Edizioni e/o

Czech edition © PROSTOR, 2019

Translation © Alice Flemrová, 2019

ISBN 978-80-7260-438-8

Vytvoření elektronické verze Dibuk, s. r. o., 2019

Mati je pětiletá holčička, která strašně moc mluví, zvlášť se mnou. Já jsem její panenka. Právě dorazil její táta, přijíždí k moři každý víkend.

Přivezl jí jako dárek černobílého kocoura. Takže ještě před pěti minutami si Mati hrála se mnou, a teď si hraje s kocourem, kterému dala jméno Minù.

Ležím v písku, na slunci a nevím, co si počít.

Matiin bratr začal hloubit jámu. Nelíbím se mu. Pro něj jsem vzduch a všechen písek, co vyhrabe, hází na mě.

Je děsné horko.

Vzpomínám, jak si se mnou Mati naposledy hrála. Skákaly jsme spolu, běhaly, vystrašila mě, přinutila mě mluvit a křičet, rozesmála mě a taky mě rozplakala.

Když si hrajeme, strašně moc brebentím a všechno kolem mi hned odpovídá. Zato tady, sama, napůl zaházená pískem, se nudím.

Jde kolem Brouk a je tak zabraný snahou prorazit si cestu, že mi neřekne ani ahoj.

Matiina máma se vzdálila z pláže před hodinou, šla domů. I její táta už je na odchodu, ověšený taškami.

„Mati, jdeme, pospěš si!“

Mati odchází od slunečníku s bratrem a s kocourem.

A co já?

Já už je nevidím.

Zakřičím:

„Mati!“

Ale Mati mě neslyší.

Povídá si s kocourem Minù a slyší jenom jeho, jak jí odpovídá.

Slunce zapadlo, světlo je růžové.

Přichází nějaký Plavčík, ty jeho oči se mi nelíbí. Stahuje slunečníky, skládá lehátka. Vidím jeho kníry, pohybují se mu nad rtem jako ještěrčí ocásky.

Vtom ho poznávám.

Tohle je Plavčík Kruťas ze Soumraku, Mati o něm vždycky mluví pěkně vystrašeně. Přichází na pláž, když se setmí, a krade holčičkám hračky.

Plavčík Kruťas je vysokánský.

Jde zavolat svého kamaráda, Velkého Hráběte, ještě vyššího než on, a společně začnou česat písek.

Plavčík Kruťas ze Soumraku zpívá takovouhle písničku:

Hovno spolkni

Chcanků si lokni

Pij je bez džusu

Tak otevři pusu

Slova zničím

Pasti líčím

Slyšíš to ticho

Když všechno zmlklo.

Velký Hrábě má hrozivé železné zuby, lesklé od častého používání. Divoce se zahryzává do písku a postupuje vpřed.

Mám strach, ublíží mi, rozbije mě.

A vida, už je tady.

Ocitnu se v jeho zubech spolu s oblázky lávového kamene, mušlemi a peckami z třešní a broskví.

Cítím, že jsem trochu potlučená, ale držím celá pohromadě.

Plavčík Kruťas dál zpívá hlasem, ze kterého se bolestí svírá srdce:

Frňák urvi si

Na mísu sedni si

Vypuď všechno z těla

Zůstaneš osamělá.

Všechno, co shrabal, skončí na hromadě suchých větviček, písku, papírových kapesníků, igelitek a plastových láhví.

Mě to odmrští do blízkosti Umělohmotného koníčka, Kovové zátky, Propisovací tužky, Brouka, který se před chvílí hrabal kolem a teď leží na zádech a mrská nohama.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Přední tiráž

Pláž v noci