Max Lucado

Neotrasiteľná nádej

Ukážka z elektronickej knihy

Odporúcania pre Neotrasitelnú nádej

„Rozhovor s nadriadeným. Nešťastné rozhodnutie partnera alebo dieťaťa. Zemetrasenie či dopravná nehoda. Takmer každý deň nám nečakané udalosti a nepredvídané okolnosti pripomínajú, aký krehký je náš svet. Nedávny dramatický nárast počtu samovrážd jasne poukazuje na to, ako zúfalo ľudia túžia po pevnom základe, na ktorom by vystavali svoje životy. Ďakujem Bohu za Maxa Lucada, ktorý nám ukazuje cestu k jedinému neotrasiteľnému základu života – a ním sú nezrušiteľné Božie prisľúbenia. Táto kniha vás pritiahne bližšie k Bohu, ktorý sľubuje, že sa postará o všetky vaše potreby. Vyzbrojí vás kotvou, ktorá vám pomôže prečkať životné búrky. Majte ju poruke vždy, keď sa ocitnete v ťažkom životnom období.“

— LOUIE GIGLIO, pastor zboru Passion City Church

a autor knihy Goliáš musí padnúť

„Bangor v štáte Maine je malé mestečko, z ktorého odlieta iba niekoľko letov denne. Napriek tomu sa pýši obrovským medzinárodným letiskom s triapolkilometrovou pristávacou dráhou, na ktorom môžu pristávať aj tie najväčšie lietadlá sveta. Dôvodom je strategická poloha mestečka. Bangor je totiž prvým kúskom americkej pôdy, nad ktorým sa ocitajú transatlantické lety po tom, čo prekonali štyri tisícky kilometrov nad oceánom. V prípade núdze tam môžu pristáť. Kniha, ktorú držíte v rukách, ponúka vašej duši to, čo Bangor lietadlám, ktorým dochádza palivo: bezpečné miesto na pristátie. Max Lucado robí svojou štyridsiatou knihou to, čím si už v predošlých tituloch získal našu dôveru – ukazuje cestu k nekonečne dlhej pristávacej dráhe Božej neotrasiteľnej nádeje, ktorá unesie aj obrovskú ťarchu vašich trápení.“

— LEVI LUSKO, autor knihy Očami leva

„Boh môže a chce konať veľké veci prostredníctvom ľudí, ktorí mu veria. Keď sa ocitneme na dne, hádže nám záchranné lano v podobe svojich nemenných prisľúbení. Max Lucado je hrdina viery a spoľahlivý sprievodca na tejto ceste!“

— JENNIE ALLENOVÁ, spisovateľka a zakladateľka organizácie IF:Gathering, ktorá sa venuje službe ženám

„Život sa často nevyvíja podľa našich predstáv a nádeje býva nazvyš iba zriedkakedy. Vtedy sa musíme rozhodnúť, na čo sa spoľahneme. Max Lucado nás ako starostlivý pastier a dobrý priateľ privádza k jedinému trvalému zdroju nádeje, ktorým sú Božie prisľúbenia. Túto knihu by si mal prečítať každý, kto tápa v otázke zmyslu života, zápasí so zúfalstvom alebo stráca nádej.“

— MARK BATTERSON, spisovateľ a pastor

„Kde nájsť nádej a silu, keď nami otrasú životné okolnosti a musíme zápasiť s depresívnymi myšlienkami? Páči sa mi spôsob, akým nás Max smeruje k Ježišovi, nášmu večnému zdroju pomoci, a zároveň vyzdvihuje kľúčové biblické pravdy a prisľúbenia, ktorých sa uprostred životných búrok potrebujeme všetci pevne držať.“

— LYSA TERKEURSTOVÁ, autorka knihy Nezvaná

a prezidentka organizácie Proverbs 31 Ministries

„Pevne verím, že môj dobrý priateľ Max Lucado má výnimočnú schopnosť komunikovať Božie srdce súčasnej generácii. Vo svojej štyridsiatej knihe píše o tom, že Božie prisľúbenia nám poskytujú pevný základ, na ktorom môžeme vystavať svoje životy. Ak im uveríme, nezískame iba nádej, ale naše životy sa radikálne zmenia!“

— ROBERT MORRIS, zakladateľ cirkevného zboru

Gateway Church a autor viacerých kníh

Americký originál (Unshakable Hope):

© 2018 by Max Lucado

All rights reserved. Published by arrangement with Thomas Nelson, a division of HarperCollins Christian Publishing, Inc., U.S.A.

Translated by permission.

Slovenské vydanie:

©2019 KUMRAN, s. r. o.

Mýtna 62, 064 01 Stará Ľubovňa

www.kumran.sk

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná, uložená do informačných systémov ani inak rozširovaná (elektronicky alebo mechanicky) bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Preklad:

Zuzana Vengliková

Jazyková korektúra:

Eva Petrovičová

Zodpovedný redaktor:

Eva Štrbová

Obálka a grafická úprava:

Štefan Talarovič

Originál obálky:

Micah Kandros

Foto na obálke:

Marco Piunti, Getty Images

Tlač:

Alfaprint, s. r. o.

Prvé vydanie

ISBN 978-80-89993-13-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2019

Pre Mikala a Tammy Wattsovcov.

Svojou láskou a štedrosťou pripomínate Ježiša.

Ďakujeme Bohu za vašu neotrasiteľnú vieru a priateľstvo.

Ak nie je uvedené inak, biblické citácie sú prevzaté z:

Sväté písmo Starého a Nového zákona. Trnava: Spolok sv. Vojtecha, 2007.

Nezapochyboval v neviere o Božom prisľúbení, ale naopak, stal sa silným vo viere.

— Rimanom 4, 20 (EKUMENICKÝ PREKLAD)

Poďakovanie

Š tyridsať.

Noe sa štyridsať dní plavil na vodách potopy.

Mojžiš strávil štyridsať rokov v pustatine.

Izraeliti putovali štyridsať rokov po púšti.

Ježiš vydržal štyridsať dní pokúšania.

Číslo štyridsať je čímsi význačné.

Dovoľte mi teda podotknúť, že táto kniha je moja štyridsiata. Nikto nie je za to vďačnejší ako ja. Keď si uvedomím, že Boh dovolil mne, obrátenému alkoholikovi so sklonom k egoizmu a samoľúbosti, napísať nie jednu stranu, ale štyridsať kníh, žasnem nad jeho dobrotou a láskavosťou.

Ďakujem ti, Otče.

A svoju vďaku chcem vyjadriť aj tomuto neoceniteľnému tímu kolegov a priateľov:

- Karen Hillovej a Liz Heaneyovej – editorkám, ktoré kladú latku veľmi vysoko;

- Carol Bartleyovej – jedinečnej korektorke;

- Steveovi a Cheryl Greenovcom – vaše mená v niektorých jazykoch znamenajú „verný a pravdivý“, a takí naozaj ste;

- superhrdinom z vydavateľstva HCCP: Markovi Shoenwaldovi, Davidovi Mobergovi, Brianovi Hamptonovi, Markovi Glesneovi, Jessalyn Foggyovej, LeeEricovi Feskovi, Janene MacIvorovej, Debbie Nicholsovej a Laure Minchewovej;

- marketingovým manažérom Gregovi a Susan Ligonovcom; nedokážem si predstaviť, že by ste mohli byť ešte výkonnejší, a ja už ani nemôžem byť za vás vďačnejší;

- administratívnym pracovníčkam Janie Padillaovej a Margaret Mechinusovej; ďakujem vám za všetko, čo robíte;

- zamestnancom cirkevného zboru Oak Hills Church za to, že sme sa spolu učili stáť na Božích prisľúbeniach;

- svojej úžasnej rodine – Brettovi, Jenne, Rosie a Maxovi, Andrei, Jeffovi a Sare; som ten najpyšnejší otec a starý otec na svete;

- a Denalyn, svojej milovanej manželke.

Kiežby som mal pero básnika

a mohol som ti modré z neba zniesť!

Chcem totiž, aby si vedela,

že milujem ťa viac než celý svet.

1. KAPITOLA

Velké a vzácne Božie prislúbenia

BOŽIE PRISĽÚBENIE

Tým nám [Boh] daroval vzácne a veľmi veľké prisľúbenia, aby ste sa skrze ne stali účastnými na Božej prirodzenosti.

— Druhý Petrov list 1, 4

Rozdiel medzi rabínom a kráľom bol ohromný. Žid bol starý a zhrbený. Dva roky vo väzení sa podpísali na jeho vycivenej postave a prepadnutých lícach. V mešci mal nanajvýš pár drobných a jeho sprievod tvorilo iba niekoľko priateľov. Bol plešatý a bradu mal síce hustú, no sivú. Cez plecia mu visel jednoduchý plášť potulného kazateľa. V porovnaní s kráľom pôsobil prosto a zbedačene. Kráľ Agrippa vošiel v ten deň do súdnej siene s veľkou pompou; on i jeho sestra boli odetí do purpuru. Za ním kráčali rímski legionári. Agrippa bol vladárom a správcom krajiny a podporovateľom židovského náboženstva.

Naopak, Pavol bol jednoduchý misionár. Mal plné právo obávať sa rozsudku tohto panovníka. Kráľ bol posledným členom herodesovskej dynastie, posledným z Herodesovcov, ktorí mali niečo do činenia s Kristom alebo jeho nasledovníkmi. Jeho prastarý otec sa pokúsil zabiť malého Ježiša, keď nechal vyvraždiť betlehemské deti. Jeho prastrýko nechal sťať Jána Krstiteľa a jeho otec Agrippa I. dal popraviť apoštola Jakuba a uväzniť Petra.

Dalo by sa povedať, že mali ľudí z Ježišovho okruhu v zuboch.

A teraz sa pred ním ocitol Pavol. Do problémov a následne do väzenia sa dostal za to, že hlásal nové náboženstvo. Ako sa obháji? Bude žiadať o milosť? Modliť sa o zázrak? Na akých argumentoch vystavia zrejme najdôležitejšiu reč svojho života? Po krátkom úvode vyhlási: „A teraz stojím pred súdom pre nádej z prisľúbenia, ktoré dostali od Boha naši otcovia“ (Sk 26, 6).

Pavol sa vo svojej obhajobe neodvoláva na úspechy („Je o mne známe, že som vzkriesil mŕtveho“). Nežiada zvýhodňovanie („Som rímsky občan“). Nepokúša sa ospravedlňovať svoje správanie („Iba som sa otvoril novým myšlienkam“). Nič z toho. Jeho obhajoba spočíva v tomto: „Verím v Božie prisľúbenia.“

To isté možno povedať aj o Abrahámovi, Izákovi a Jakubovi. Pridajme na zoznam aj Noema, Máriu, proroka Izaiáša a kazateľa, ktorý sa volal Peter.

Hrdinovia Biblie boli rozličného spoločenského postavenia: panovníci, sluhovia, učitelia, lekári. Boli to muži, ženy, slobodní aj žijúci v manželstve. Spája ich však jeden spoločný menovateľ: všetci z nich postavili svoje životy na Božích prisľúbeniach. Na základe Božích prisľúbení Noe uveril, že zaprší, hoci ľudia ešte nemali v slovnej zásobe pojem dážď. Na základe Božích prisľúbení Abrahám opustil domov, kde sa cítil dobre, a vykročil do neznáma. Na základe Božích prisľúbení voviedol Jozue dvojmiliónový národ na nepriateľské územie. Na základe Božích prisľúbení Dávid porazil obra, Peter vstal z popola výčitiek a ľútosti a Pavol našiel milosť, za ktorú sa oplatilo položiť život.

Istý autor zašiel až tak ďaleko, že týchto ľudí nazval „dedičmi prisľúbení“ (Hebr 6, 17). Prisľúbenia možno prirovnať k rodinnému majetku a o týchto svätcoch možno povedať, že boli veľmi rozumní, pretože sa zúčastnili na čítaní testamentu.

S vierou prijal Noe pokyn o tom, čo ešte nebolo vidieť, a s bázňou postavil koráb na záchranu svojej rodiny. (...)

S vierou poslúchol Abrahám, keď bol povolaný, aby šiel na miesto, ktoré mal dostať ako dedičstvo; išiel a ani nevedel, kam ide... býval v stanoch s Izákom a Jakubom, spoludedičmi toho istého prisľúbenia. (...) Vierou aj neplodná Sára dostala napriek pokročilému veku silu počať potomka, lebo verila, že je verný ten, ktorý dal prisľúbenie. (...)

S vierou obetoval Abrahám Izáka, keď bol skúšaný, a jednorodeného obetoval ten, ktorý dostal prisľúbenia (Hebr 11, 7 – 17).

Tento zoznam pokračuje v ďalších veršoch. Jakub dôveroval Božím prisľúbeniam. Jozef dôveroval Božím prisľúbeniam. Mojžiš dôveroval Božím prisľúbeniam. Ich príbehy sa síce líšia, ale téma zostáva rovnaká: Božie prisľúbenia boli orientačným bodom na ich púti viery. Mali mnoho prisľúbení, z ktorých si mohli vyberať.

Istý študent teológie sa pol druha roka venoval spisovaniu všetkých prisľúbení, ktoré dal Boh ľudstvu. Došiel k číslu 7 487!1 Božie prisľúbenia sú ako borovice v Skalnatých vrchoch Písma: je ich mnoho, sú neochvejné a trvalé. Niektoré z nich sú pozitívne a uisťujú nás o Božom požehnaní, iné sú negatívne a varujú nás pred dôsledkami našich činov. Všetky sú však záväzné, pretože Boh sľuby nielen dáva, ale ich aj dodržuje.

Keď Boh pripravoval Izraelitov na vstup do novej zeme, dal im prisľúbenie:

Vtedy Hospodin povedal: „Ja s vami uzavriem zmluvu. Pred všetkým tvojím ľudom budem robiť divy, aké sa nestali na celej zemi ani v nijakom národe. Všetok ľud, uprostred ktorého si, uvidí Hospodinovo dielo. To, čo s tebou urobím, vyvolá úžas“ (Ex 34, 10; ekum. prekl.).

Boh nekládol dôraz na silu Izraelitov. Zdôrazňoval svoju silu. Nevyzdvihoval ich schopnosti. Zvýrazňoval svoje. Na cestu ich vyzbrojil tým, že im prízvukoval to, že dokáže dávať prisľúbenia a plniť ich.

Počnúc prvou kapitolou, Písmo nás presviedča o tom, že na Boha sa možno spoľahnúť. Deväťkrát sa v nej opakuje: „Boh povedal.“ A zakaždým, keď Boh prehovoril, tak sa niečo stalo. Niečo úžasné. Na pokyn Boha vzniklo svetlo, súš, pláže a živé bytosti. Boh sa s nikým neradil, nepotreboval pomoc. Povedal a stalo sa. Čitateľ dospieva k tomuto záveru: Božie slovo je spoľahlivé. Čo Boh povie, to sa stane.

Pánovým slovom povstali nebesia

a dychom jeho úst všetky ich voje.

Ako do vreca hromadí morské vody,

ako do nádrží zlieva oceány.

Celá zem nech má bázeň pred Pánom,

pred jeho tvárou nech sa chvejú všetci obyvatelia sveta.

Lebo on riekol a stalo sa,

on rozkázal a všetko bolo stvorené (Ž 33, 6 – 9).

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Predná tiráž

Poďakovanie

1. KAPITOLA