Alena Sabuchová

Šeptuchy

Copyright © Alena Sabuchová 2019

Photography © Robert Tappert 2019

Design & Layout © Marek Kianička 2019

Slovak edition © Artforum 2019

Ďakujeme Vám, že ste si kúpili túto knižku, lebo dobré príbehy žijú vtedy, keď ich čítame

Vydanie publikácie z verejných zdrojov podporil Fond na podporu umenia

Kniha, ktorú držíte v rukách, vyšla aj vďaka nášmu spojeniu s 582 s.r.o.

Alena Sabuchová

Autor fotografií Robert Tappert

Artforum 2019

Nikdy by som neverila, že svet, ktorý som v Podlasí objavila, naozaj existuje. O to viac sa teším, že som ho mohla spoznať. Moja veľká vďaka patrí fotografovi Robovi Tappertovi, ktorý ma na dlhých podlasských cestách sprevádzal, aj vďaka nemu som sa mohla naplno venovať zberu materiálu v tých končinách. Ďakujem mu nielen za fotky, ale aj za priateľstvo a trpezlivosť.

Ďalej ďakujem obyvateľom podlasských kolonií, ktorí sa so mnou podelili o svoje príbehy aj domáce maliny a boli ku mne nesmierne dobrí a láskaví. Hoci nepoznám mená všetkých, ktorých som v Podlasí stretla, budem si ich navždy pamätať, pretože bez ich rozprávania by táto kniha vznikala len veľmi ťažko. Špeciálne poďakovanie za odbornú konzultáciu patrí Nadežde V., ktorá mi poodhalila tajomstvá Grabarky a pravoslávia.

Za podporu a rady pri prvej verzii rukopisu ďakujem tiež Stanislavovi Dragúňovi.

Na záver, ale určite v neposlednom rade ďakujem pani Zuzane Mojžišovej za starostlivú redakciu textu, ľudskosť a vecné pripomienky, bola to pre mňa inšpirujúca spolupráca.

Podlasie

(2017 — 2018)

… nebude mi chýbať táto zem,

budeš mi chýbať ty.

LOUISE GLÜCKOVÁ

mor, -u, 6. p. -e muž. r.

1. v starších dobách každá veľmi rozšírená epidemická choroba spôsobujúca veľkú úmrtnosť: hlad, mor, vojny a iné pohromy (Urb.); vypukol mor.

V škole nám často rozprávali o more. Až sme mali pocit, že by sme naň mali byť hrdí. Že nebyť moru, neboli by sme tým, kým sme. Agata, čo nás učila vlastivedu na prvom stupni a potom dejepis na druhom, nás nechávala kresliť Grabarku a nezabudla povedať, že máme vyfarbiť mor. Na vianočné pohľadnice sme museli kresliť ikonu, nemohli tam byť žiadne svetské čačky, žiaden Mikolaj ani ozdobené jedličky, skrátka ikona s Matkou Božou a Christom. Tých však nie je také zložité zobraziť, s morom je to o niečo menej jednoznačné.

Nevedeli sme, akú má mor farbu, či by sme ho mali nakresliť čierny, zelený alebo neviditeľný, lebo nikto z nás mor dovtedy nevidel.

Dorota ho raz nakreslila žltý a Agata jej povedala, že mor predsa nemôže byť žltý.

„Žlté je svetlo, žlté sú svätožiary, ako môže byť mor žltý!“

Dorota sa na ňu zmätene pozerala, možno by sa tvárila zahanbene, ale vtedy to ešte nevedela, rovnako nevedela, prečo musí mať mor na lesklom papieri konkrétnu farbu. Musela ho premaľovať.

„Chceš nový výkres alebo opravíš toto?“

Koniec ukážky

Table of Contents

Predná tiráž

Poďakovanie

Titulná strana

Úvod

Podlasie

1