© C. D. Payne, 2019

Translation © Naďa Funioková, 2019

Cover Illustration © C. D. Payne, 2019

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2020

ISBN epub 978-80-7565-684-1

květen

STŘEDA, 22. KVĚTNA

Ve škole to letos nebylo zas tak strašný. Většinu dní platilo, že pokud bych si musel vybrat, jestli jít do školy, nebo si nechat vrážet pod nehty bambusový třísky, hlasoval bych pro starou dobrou Santamonickou střední. Jaksi se rozneslo, že randím s překrásnou vnučkou Trenta Prestona, což kapku pozvedlo můj kredit.

Takový ty napůl cool borci mě v jídelně najednou začali zvát ke svýmu stolu. Holky s nadejchanejma účesama a ve značkovejch hadrech se mnou byly ochotný na chodbě komunikovat. Učitelé mě přestali automaticky považovat za imbecila.

Jasně, pomáhá, že teď měřím METR OSMDESÁT. (No dobře, pokud mám bejt úplně přesnej, tak metr sedmdesát sedm a půl). A co je ještě lepší, mý nádobíčko dosahuje ve stavu ztopořeným (což bývá často) ohromujících osmnácti cenťáků (teda skoro). Zbytek času bohužel pořád připomíná takový to, co vytáhnete nabodnutý na párátko z plechovky koktejlovejch párečků. Což zrovna nepozvedává moji prestiž v šatnách.

Poté, co sem doprovodil Almy na vyhlašování cen Emmy, uveřejnil Hollywood Reporter fotku nás dvou s popiskem: „Úchvatná Amalda Prestonová v róbě zdobené korálky od egyptské návrhářky Ahkelly. Doprovází ji pohledný přítel Nick Twisp II.“

Hele, vláda by jim to přece nedovolila otisknout, kdyby to nebyla pravda. Takže média mě teď považujou za „pohledného“.

Jak se ale dennodenně obhlížím v upatlaným zrcadle v naší koupelně, nic takovýho fakt nevidím. Jenže kdo sem já, abych se hašteřil o slovíčka s tiskem?

Odpudivej živej cvrček, kterej sebou zmítá v mý misce kaviáru: v poslední době jako by se mi rozšiřovalo čelo. A co dělá ta spousta vlasů v odtoku sprchy? Dá se očekávat, že se Almy provdá za plešatějícího déčkovýho herce? Proč mě sakra musí donekonečna trýznit ta zatracená twispovská DNA?

Nikoli, náš seroš („Spřízněni vinou“) Emmy nevyhrál. Ale aspoň mu přiklepli další sezónu. Almy dostává každej tejden desítky fanouškovskejch dopisů od borců se stabilním vlasovým porostem, kteří slintaj jak Pavlovovi psi, aby se jí dostali do gaťek. Snažím se nežárlit.

Další novina: můj brácha Scott a jeho žena mají sviště. Ječí jak protiletecká siréna a každou chvíli si nadělá do gatí. Kdo mohl tušit, že jsou mimina takový otravný smraďoši? Rodiče jsou z něho z jakýhosi nevysvětlitelnýho důvodu celí pryč. Pojmenovali ho po Chloeině fotříkovi. Renth Twisp: zkuste to jméno vyslovit, aniž by to znělo, jako že se honosíte nejskvostnějším šišláním od dob Trumana Capota.

Snažili se mě ukecat, abych jim to mimino hlídal, ale odmítl sem. V nejmenším netoužím, aby to děcko zemřelo zadušením během mojí hlídky. Teď se snaží zpracovat Almy. Ta je z toho kroutícího se uzlíčku celá pryč. Doufám, že se nechystá vyklopit někdy v brzký době vlastní.

Když už je řeč o svištích, Almyina bejvalá kámoška Sue Ellen Pingletonová v Kansasu taky jednoho porodila. Jelikož děcko bylo bílý, nahnali její rodičové, nejspíš s namířenou brokovnicí v rukách, toho hulvátskýho omezence a místního lamače dívčích srdcí Stuarta Dunhama k oltáři. Ten vidláckej prasák ještě coby její přítel Mou milovanou líbal, ale k tomu, aby ji zneuctil, se nedostal. V tomhle ohledu sem byl první na pásce já.

Jsou tu ale i znepokojivější zdravotnický novinky: tatíkova trofejní manželka Treez má počátkem července přivést na svět potomka mužskýho rodu. Další rodinnej příslušník, kterej bude zatěžovat tatíkovu kešeňu. Tvrdí, že je „nadšen“, ale myslím, že jde jenom o fígl, jak udržet v domácnosti harmonický vztahy. Já už jsem prakticky dospělej sedmnáctiletej chlap, stejně ale budu mít zanedlouho na krku vřískajícího mrňavýho brášku. Nevěřím, že takhle to příroda fakt zamýšlela. Je zcela evidentní, že ve svým pokročilým věku se měl tatík oženit radši se ženou, která už má plodný léta bezpečně za sebou.

Navíc je ten ještě nenarozenej pitomeček už teď strejdou Scottovýho kluka. Jeho synovec bude starší než on sám! Tohle je nezpochybnitelnej úkrok od božího plánu.

Pokud předpokládáte, že má sličná nevlastní máti na ten svůj jináč fakticky vypadá, pak máte naprostou pravdu. Její břicho se objeví v místnosti o několik vteřin dřív než ona sama. Ty fantazie, jak ji překvapím při koupeli, už mě pustily. Náš domácí otrok Levák tvrdí, že chlapi jsou od přírody naprogramovaní tak, aby je těhotenství odpuzovalo. Má je to odradit od znásilnění a ochránit mimino. U mě to teda jednoznačně funguje!

ČTVRTEK, 23. KVĚTNA

Poslední den školního roku na Santamonický střední. Končíme o den dřív než Almy, která navštěvuje snobskou Beverlyhillskou střední. Příští září se vrátíme jako vážení a ctění maturanti. A pak už na vysokou. MUSÍM se dostat na stejnou prestižní vejšku jako Almy, kde budeme, jak alespoň předpokládám, bydlet na koleji pro sezdaný studentský páry. Jakákoli odchylka od tohohle plánu je příliš děsivá, abych jí vůbec věnoval svý úvahy.

Lauren Bedrossianová (stále ani ne dvacetiletá, leč všemocná producentka „Spřízněných vinou“) mi telefonovala v absurdně časnou ranní hodinu. Chtěla vědět, proč jí Almy nepodepsala smlouvu na nadcházející sezónu. V případě, že snad patříte ke kultu, kterej zakazuje telku, jedná se o seriál z produkce Amazonu o ďábelsky podlejch puberťácích, který žijou v kalifornským plážovým městě. Almy hraje jednu ze vzorných holek, co nedělají bugr.

„Nemám tucha,“ zívnul sem. „Co říká její agent?“

„Že to má v rukou její právník.“

„Co říká její právník?“

„S tím slizounem jsme zatím nemluvili. Taťka vede proti jeho firmě už roky soudní spor.“

„No dobře. Zeptám se jí, co to má znamenat. To jako zrovna svítá?“

„Slunko vyšlo už před několika hodinami. Doneslo se mi, že je do tebe Almy těžce zamilovaná.“

„Já bych ji samou láskou sežral.“

„Tolik štěstí, to je u Twispů něco nevídaného.“

„Momentálně se nám daří, na co šáhnem, Lauren. Já chodím s Almy. Tatík je celej blázen do Treez. Scott a Chloe jako kdyby vypadli z nějakýho sladkobolnýho románu Nicholase Sparkse. Strejdovi Jakeovi a tetě Lillian to spolu taky perfektně šlape. Dokonce i miliardářskej bratránek Tyler Twisp vypadá s tou svojí pošahanou Umou spokojeně.“

„Uma je skvostná, Nicku. Nikdo nemá křivky jako tyhle Italky. Kromě toho je fakticky chytrá.“

„Nejspíš je to s ní v pohodě, pokud jí nedovolíš strkat frňák do svejch psychickejch problémů.“

„Takže Twispům teď hvězdy přejí, jo?“

„Konečně přišel náš den, Lauren. Dosáhli sme milostný nirvány. A co ty? Pořád randíš s tím potroublým hercem Maxem?“

„Vypadá to tak. Občas je to s ním dost utrpení, ale pokud se ho člověku podaří odtrhnout od telefonu, dokáže úžasně efektní kousky s jazykem.“

„A co ostatní jeho tělesný partie?“

„V tomhle směru je taky naprosto neúnavný. Stejně jako ty, předpokládám. Naši scenáristi uvažujou, že by ti pro letošek připsali do role milostný zájem o Almy.“

„Já myslel, že mám bejt gay.“

„Tos byl minulou sezónu. Jenže ty neustálé nakládačky ti poškodily tu část mozku, která dělá z člověka gaye.“

„Fakticky? A je to po lékařský stránce hodnověrný?“

„Existuje západní medicína, Nicku. Taky je čínská medicína. A pak je tu hollywoodská medicína. Viděl jsi Bette Davisovou v ‚Hořkém vítězství‘?“

„Pochybuju.“

„Měl by ses na to někdy kouknout. Je to klasika hollywoodské medicíny se značně melodramatickou chorobou. Každopádně, naši scenáristi jsou přesvědčení, že to tvoje poškození mozku je pro potřeby televize hodnověrné dostatečně.“

„Tohle potvrzení mi naprosto stačí. Nějaká ta práce by se mi šikla.“

„Je známý fakt, že lidé, kteří utrží ránu do hlavy, často propadají extrémní zbožnosti,“ upozornila mě.

„Proto je taky v NFL tolik oddanejch věřících,“ přitakal sem moudře. „Nebo v boxerským ringu.“

„O tom jsem nikdy neslyšela. Jejda, už musím končit, Nicku. Ozvu se ti. Budeme potřebovat, abys podepsal smlouvu!“

Cestou na kole po Picu sem brnknul Almy. Vlastním sice auťák, jenže vedení školy podniká všecko možný i nemožný, aby proměnilo parkování na školním pozemku v Oživlou noční můru. Zeptal sem se, co to má znamenat s tou její smlouvou.

„Taťka ji ještě pořád probírá s mým právníkem.“

„Proč ty průtahy, miláčku?“

„Bůh ví. Peníze v tom nejsou, protože těma mě přímo zasypávají.“

„Kéž by tak někdo hrnul podobný laviny i na mě. Sejdeme se dneska večer?“

„To si netroufám, lásko. Už jsem u tebe tenhle týden jednou byla. Máma začíná mít podezření. Snažím se rodiče přesvědčit, aby odjeli přes léto na dědečkův zámeček v Provence. To bych pak se pak mohla nastěhovat k tetě Azuře a vídat se s tebou tak často, jak mě jen sneseš.“

„Což znamená čtyřiadvacet hodin denně, jak jistě víš.“

„Ten kravál, co slyším, to je ze silnice?“

„Jo, jedu na kole do školy.“

„To je nebezpečné, zlato. Hned si vytáhni ty sluchátka z uší a dávej pozor na cestu. Mrtvý kluk je mi k ničemu.“

„No tak dobře. Miluju tě!“

„Já tebe taky!“

Trent Preston (herecká superstar a Almyin děda), kterýmu nestačilo honosný sídlo v kopcích nad Beverly Hills, si navrch ještě pořídil zámeček ve Francii a luxusní střešní byt na Manhattanu. Předpokládám, že hojný zásoby fusek a spoďárů má na všech třech adresách. Zatímco já bydlím v prďatý pastoušce nekonečnejch devětadvacet bloků od pláže.

20.35 Celý tři měsíce žádná škola! Jaká slast, že můžu napsat tuhle větu. Jenom se modlím, abych zkoušky na elitní vejšky zvládl úspěšně a udělal na přijímací komise co nejlepší dojem. Ti parchanti můžou jediným otočením palce nahoru nebo dolů ovlivnit celej zbytek vašeho života. Občas si je představuju, jak ho obrátí dolů a v duchu se smějou: „Tak tohohle žalostného troubu čeká tak maximálně dvouletá přípravka a střední management!“

U večeře sme dneska zasedli jenom Levák, Pete Zweez (Treezin brácha) a já. Tatík s Treez jsou ve Philadelphii, mají tam představení na srazu ortodontistů. (Agent tatíkovi sehnal středně lukrativní šňůru po různejch kongresech.) Vrací se zítra.

Pete zmírá touhou oženit se s Azurou Prestonovou, jenomže ona tvrdí, že „svatba všechno zničí“. Jak si možná vzpomínáte, její manželství s mým bráchou Scottem nevydrželo ani celej den, a ona ho teď nenávidí do páchnoucího morku kostí. Navíc Zee odmítá Petovi dovolit, aby se k ní nastěhoval. Takže nám tu ten trudnomyslnej podnájemník trčí dál. Dřív býval vcelku optimistickej, ale v poslední době upadá do těžký depky, jelikož Zee právě pobývá v Rumunsku, kde točí film se svým fotříkem. Měla by se vrátit příští týden.

Fakt nutně potřebuje, aby tenhle film slavil úspěch. Premiéra westernu, kde hrála posledně, se odkládala tak dlouho, až šel rovnou na video. Pochopitelně sem dostal jednu kopii a zkouknul ho s Almy. Dost zdlouhavej výtvor s morálně pochybnou zápletkou (něco o zlodějích dobytka, který ženou stádo přes ilegální pole s marjánou, čímž rozpoutají bratrovražednou dobytkářskou válku). Zee se v několika scénách mihne nahoře bez. Normálně bych její vnady očumoval, jenže když tu dotyčnou osobně znáte, je to trochu trapný. Jako byste překročili určitý nevyslovený pravidlo. Pokud by Almy někdy točila nějakou hanbatou scénu (což vzhledem k jejím rodičům není moc pravděpodobný), určitě bych z toho pekelně vyšiloval.

PÁTEK, 24. KVĚTNA

Poslední den školního roku pro Almy. A úplně poslední den na střední pro moji bejvalou (a o rok starší) holku Kal Haseltineovou. Na podzim jde na Yale. Tento fakt dost výrazně zkrouhne naše ranní rande u kafe. Jo, pořád ji miluju, i když pro mě vždycky byla Zdrojem neskutečnýho utrpení. Bude se mi po ní stýskat a budu se užírat představou, jak si tam na východě užívá zábavu a žhavej sex s těma nafoukancema z Yale. Naštěstí tu mám Almy, aby mě od podobnejch myšlenek rozptýlila.

U snídaně se Pete začetl do L. A. Times a málem se udávil ovesnejma vločkama.

„Proboha!“ vykřikl. „No to snad není možný!“

„Co se děje?“ zeptal sem se. „Kdo umřel?“

„Tady tohodle chlápka já nejspíš znám!“ prohlásil. „Nebo kolik myslíte, že po světě pobíhá Osbertů Smaltzerů?“

„Osobně mě překvapuje, že vůbec ten jeden,“ poznamenal Levák a mrsknul mi na talíř další lívanec.

„Kdo je Osbert Smaltzer?“ otázal sem se.

„Kluk, co s ním moje ségra celou výšku chodila. Fakt hezkej, ale tak trochu pošuk přes matyku. Ohromná mozkovna. A taky hrál na housle – prstama na nohách.“

„On jako neměl ruce?“ zajímal se Levák.

„Ale ne,“ odpověděl Pete. „Jenom se rád předváděl.“

„A co jako má být s tím Osbertem?“ dožadoval sem se odpovědi.

„Tady stojí, že nějakej Osbert Smaltzer právě prodal svůj startup Googlu za čtyři sta osmdesát tři miliony dolarů.“

„Takže miliardář není,“ ohrnul nos Levák. „Ani se tý hranici neblíží. To na mě zas až tak velkej dojem nedělá.“

„Na mě teda jo,“ řek sem. „Proč se vůbec s Treez rozešli?“

„Pokud si vzpomínám, dostal se na postgraduál na Massachusettský technologický institut. A chtěl, aby tam šla s ním. Ona by k tomu i byla svolná, ale pouze v případě, že by se vzali. Jenže Osbert se vyjádřil, že manželství všecko zničí. Jejda, kde já už tohle slyšel?“

„Nejspíš ho milovala, když si ho chtěla vzít,“ poznamenal sem.

„Tak to obvykle bývá,“ povzdychl si Pete.

„A teď je z jejího bejvalýho megaboháč,“ rozvíjel sem dál svou myšlenku.

„Rozhodně nic, z čeho by si tvůj táta musel dělat těžkou hlavu,“ odvětil Pete. „Osbert je prostě jenom další zbohatlík z technologické sféry. Zatímco tvůj otec je jeden z nejúžasnějších žonglérů v dějinách lidstva.“

To z něho mluví žonglérská kolegialita. Tatík může mluvit o štěstí, že má Treez zaděláno na malý twispátko. Navíc, jak se říká v tý písni: není nad showbyznys. Vystupujou společně na jevišti, kde jim aplaudujou davy nadrátovanejch účastníků sjezdů a kongresů. Osbertovi tleskaj tak leda jeho investoři. Ten si může maximálně přepočítávat prašule a nakupovat ferrari.

Na YouTube sem našel starý video, ve kterým Osbert hraje „Let čmeláka“ na housle prstama na nohách. Dost nechutný. Na konci vystoupení odložil housle, zvedl nohou hřeben a poopravil si účes. Tenhle borec nemá ve svý DNA jedinej plešatej gen. V sekci s komentářema spousta nadšenejch chvalozpěvů plus obvyklá sprška zničujících urážek od trollů. By mě zajímalo, jak si všichni tihle lidi vybíjeli svou nenávist, než byl vynalezenej internet?

Kéž bych tak měl koule zeptat se Treez, jestli na ni Osbert šahal těma svejma chápavejma prstíkama i v betli. Nechat se omakávat něčíma smradlavejma nohama. To mi připadá jako fakt vrcholnej hnus.

Tatík s Treez sou zpátky. Na nějakou dobu je to jejich poslední angažmá v odlehlejších končinách, jelikož jí aerolinky brzo zakážou lítat kvůli pokročilýmu stadiu těhotenství. Nejspíš jim není po chuti, aby pasažéři vyrušovali obsluhu porodama.

Jako obvykle sem se tatíka zeptal, co mi z výletu přivezl.

„Můžu ti vyjednat menší slevu na rovnátka,“ odvětil.

Jeho štědrost mě již tradičně dojala k slzám. Možná si pamatujete, že o můj chrup se zadarmo stará jeho bejvalka.

Treez sáhla do kabelky a podala mi nejnovější paperback od Milese Northa, kterej dočetla v letadle. Autor, pravým jménem Desmond Upton, je ženatej s Veevou Saundersovou, neteří tatíkovy první a horoucně zbožňovaný lásky Sheeni Saundersový. Jak už jistě víte, Desmondův a Veevin víkendovej dům stojí ve Venice hned vedle Kalina baráku.

„Je v tom nějakej sex?“ zeptal sem se, když jsem prozkoumal obálku.

„Nic moc, Nicku. Ale jednoho padoucha Desmond odpravil tím, že mu nechal ukroutit –“

„Žádný spoilery!“ vykřikl jsem, abych ji zarazil.

P.S.: Levák nacpal inkriminující noviny na samotný dno hromady odpadu určenýho k recyklaci. Všichni tři sme složili slavnostní přísahu, že se ani slovem nezmíníme o Osbertu Smaltzerovi nebo jeho úžasnejch podnikatelskejch schopnostech.

SOBOTA, 25. KVĚTNA

Něco se podělalo. U snídaně mi volala Lauren, aby mi oznámila jistou znepokojující zprávu.

„Nicku, dostala jsem e-mail od Almyiny mámy. Prý její dcera v tom seriálu končí!“

„To snad ne! Píše tam proč?“

„Ne, byl to velice stručný vzkaz. A Almy mi nebere telefon. Mluvil jsi s ní?“

„Právě sem se vzbudil. Hned jí brnknu.“

„Táta je příšerně nasranej. Pořádně si podal jejího agenta. Ten chlap tvrdí, že o ničem neví.“

„Hned jí zavolám, Lauren. Mně telefon vezme. Zjistím, co se děje.“

„Je to velice neprofesionální, Nicku. Loni se taťka mohl přetrhnout, aby jí vyhověl, a netrval na sedmileté smlouvě. Od Prestonovic rodiny jsme takovéhle chování vážně nečekali. Můžeš jí to vyřídit!“

A zavěsila. Zavolal sem Almy, ale přesměrovalo mě to do hlasový schránky. Nechal sem tam vzkaz, že jsem se dozvěděl o e-mailu její mámy a ať mi zavolá zpátky, hned jak si to poslechne.

Almyina máma, to pokaždý věstí nějaký trable. Její uvažování se natrvalo zaseklo v devatenáctým století. Chce, aby její dcera žila jako jeptiška. Před Almyinýma rodičema sem se vždycky choval jako pan Superzdvořilej úlisnej vlezdoprdelka. Jakýkoli veřejný projevy citů vůči Almy nepřicházely v jejich přítomnosti absolutně v úvahu: jako bych byl řádným členem spolku Mladých amerických eunuchů. Přesto se ke mně vždycky chovali s ostentativním chladem. Jsem si prakticky jistej, že nemají ani tucha, že si spolu už skoro rok užíváme fantastickej sex. Taky jsme byli opatrní. Žádný mimina na cestě! (Aspoň doufám.)

Když mi Almy nezavolala, zajel sem k jejich baráku v Beverly Hills. Na klepání nikdo nereagoval. Soused mi sdělil, že dneska ráno odjeli s velkou hromadou kufrů.

Do hajzlu!

16.35 Konečně se mi ozvala Almy. Byli na letišti Johna F. Kennedyho v New Yorku a čekali na spoj do Káhiry.

„Co se to proboha děje, Almy?“

„Babička onemocněla, miláčku. Museli jsme všeho nechat a nasednout na první letadlo.“

„Tvoje máma prej říkala, že v tom seriálu končíš!“

„Ne, to je omyl. Ale asi zmeškám pár týdnů filmování.“

„Měla bys to vysvětlit producentům. Sou pěkně naprdnutý. Myslí si, žes odjela nadobro.“

„Táta to s nima probere. Nedělej si starosti.“

„Takže ty letíš do Káhiry?“

„Až tam přistaneme, půjčíme si auto. Babička Teta žije v Damiettě. To je město na severu, kousek od Středozemního moře. Ještě jsem tam nebyla. Snad si na babičku vzpomínáš, seznámil ses s ní o loňských Vánocích, když za námi přijela na návštěvu.“

„Nesnášela mě ještě víc než tvoje máma. Žasnu, že mi tím svým nenávistným pohledem nesežehla vlasy na hlavě. Na to, jak je stará, vypadala vcelku zdravě. Co jí je?“

„Zápal plic, ale mohly by nastat vážné komplikace, protože je kuřačka.“

„Kdy se vrátíš?“

„Ještě nevím. Záleží na tom, jak rychle se uzdraví. Jejda, nejvyšší čas nastoupit na palubu. Nezapomeň na mě, lásko!“

„Jak bych mohl? Vrať se brzo. A průběžně mi piš.“

„Jasně. Miluju tě.“

Ta slova zašeptala. Nejspíš už vedle ní postávala ta megera její máti.

Brnknul sem Lauren a řek jí, co sem se dozvěděl od Almy.

„Tohle je fakt divný, Nicku. Almyinu agentovi se konečně podařilo spojit s jejím otcem. Říkal, že dcera v seriálu nadobro končí. Smlouvu nepodepíšou. A Almy už se nevrátí. Mají v plánu zůstat v Egyptě a střední školu si dodělá tam.“

DO PRDELE KURVA DRÁT!!!

NEDĚLE, 26. KVĚTNA

Mám za sebou prakticky bezesnou noc. Nechal sem Almy na mobilu hafo esemesek. Doufám, že tam tyhle blbý krámy fungujou.

Nakonec se mi přece jenom podařilo usnout a potom sem se probudil dost pozdě. Tatík mě chtěl odvlíct na brunch k Tylerovi, ale ubránil sem se. Zkusil sem, jestli nenajdu Kal v naší kavárně ve Venice. Jako obvykle byla plně informovaná o veškerých aspektech mýho pomrvenýho života.

„Vypadáš příšerně,“ poznamenala, když sem se usadil u našeho oblíbenýho stolku na terase.

„Hysterickej pláč člověka vyčerpá.“

„Měl bys mi být vděčný, že jsem tě nikdy nedostala do tak otřesného stavu.“

„Párkrát k tomu bylo dost blízko, Kal.“

„To ráda slyším. Co budeš dělat?“

„Doufat, že všecko dobře dopadne. Almy povídala, že se zase vrátí.“

„Pchá! To byla jenom lest, aby ji dostali do letadla bez nějakých dramatických scén. Drží svou dcerunku v nevědomosti. Inteligentnější holka by jim na to neskočila.“

„Jak mohla tušit, že se ji rodiče chystají bodnout do zad?“

„Její bábrle příhodně onemocní, zrovna když Almy skončila škola? Není to tak trochu podezřelé?“

„Nejspíš jo – při zpětným pohledu.“

„Každopádně, Nicku, její spěšný odjezd zanechal výraznou díru v obsazení ‚Spřízněných vinou‘. Což je příležitost pro mne, abych se snesla z výšin a zachránila situaci.“

„Do její role tě rozhodně neobsadí. Almy byla v tom seroši šéfkou hodnejch holek. A ty do tohohle profilu rozhodně nezapadáš.“

„Já přece dokážu být hodná, Nicku. Copak jsem na tebe nebyla milá?“

„Skoro nikdy. Kromě toho, už ses v jedný epizodě objevila jako plážová štětule – šišlavá, s beďarama a rovnátkama.“

„To se dá vysvětlit, Nicku. Mohlo to být moje mentálně narušené dvojče. Nebo mi třeba rovnátka sundali a já prošla totální změnou osobnosti jako Lauren.“

„Zapomeň na to, Kal. Kromě toho odjíždíš v září do New Havenu.“

„Ani mi to nepřipomínej. Už začínám mít zaječí úmysly. Doufám, že říct Yaleu ano nebyl tragický omyl.“

„Meryl Streepová a Paul Newman tam chodili taky.“

„To je pravda. Ale kdybych si vybrala Columbii nebo Newyorskou univerzitu, mohla jsem na Manhattanu obcházet konkurzy. Mohla jsem si sehnat nějaké doopravdické role, a ne odrážet sexuální výpady celebrit chtivých studentů Yaleu v nudným New Havenu.“

„Už je pozdě to změnit?“

„Definitivně. Kostky jsou vrženy. Otec už poslal první nehorázně vysokou splátku na školné. Pochopitelně, kdybych získala jednu z hlavních rolí ve ‚Spřízněných vinou‘, mohla bych se na výšku vykašlat úplně.“

„Tvoji rodiče by vylítli z kůže, Kal.“

„A to mi má jako trhat žíly? Těžko.“

„Ty netoužíš po kvalitním vzdělání?“

„Pchá! Jako by ti ho dokázala zajistit kterákoli vysoká škola.“

„Řek bych, že v Yaleu se o to aspoň snaží, Kal. Není to typ večírkový školy.“

„Když už se bavíme o nudných věcech, vyrazíme dneska večer na rande?“

„Myslel sem, že ty randíš akorát s pohlednejma slepejma hercema jako Cooper Tucker.“

„Ten ještě do města nedorazil. Rodiče ho sem přivezou ve středu. Nemáš ani tušení, jaké to je udržovat milostný vztah s někým, kdo žije víc než pět set kilometrů daleko.“

„Jasně. A co milovat někoho, kdo žije na opačným konci tohodle posranýho světa?“

„Chudáčku Nickie. Každopádně ale nemůžeš říct, že bych tě před tou holkou nevarovala.“

Žádný rande sme si nenaplánovali. Řek sem Kal, že bych nebyl dobrej společník. Na to jsem si připadal až moc zoufalej.

Od Almy žádnej telefonát ani esemeska. Zato mi volaly haldy tajtrlíků z médií, který chtěli vědět, co se děje. Zřejmě už se ta zpráva roznesla a celej Hollywood touží bejt dopodrobna informovanej o celý týhle pikantní historii.

A kolik že jsem toho tisku sdělil?

Pouze nutný minimum.

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Titulní strana

Přední tiráž

květen