Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Katarína Zrubáková, Ivan Bartošovič a kolektiv

NEFARMAKOLOGICKÁ LÉČBA V GERIATRII

Autorský kolektiv:

Doc. MUDr. Ivan Bartošovič, PhD., mim. prof. – Vysoká škola zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety, Bratislava

Doc. PhDr. Zuzana Hudáková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Marcela Ižová, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Doc. PhDr. Irena Kamanová, PhD. – Pedagogická fakulta KU Ružomberok, Ústav sociálnej práce

Prof. MUDr. Štefan Krajčík, CSc. – Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave, Lekárska fakulta

Doc. PhDr. Helena Kuberová, PhD. – Pedagogická fakulta KU Ružomberok

PhDr. Mgr. Mariana Magerčiaková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Bc. Eva Moraučíková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

PhDr. Mária Novysedláková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Doc. PhDr. Mária Šupínová, PhD. – Slovenská zdravotnícka univerzita Banská Bystrica, Fakulta zdravotníctva

PhDr. Miroslava Tokovská, PhD. – Faculty of Health Studies at VID Specialized University, Sandnes, Norway

PhDr. Katarína Zrubáková, PhD. – Fakulta zdravotníctva KU Ružomberok

Recenze:

Prof. MUDr. Marián Bernadič, CSc.

PhDr. Mgr. Pavla Kudlová, PhD.

Doc. MUDr. František Németh, PhD.

Vydání odborné knihy schválila Vědecká redakce nakladatelství Grada Publishing, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2019

Cover Photo © depositphotos.com, 2019

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

jako svou 7473. publikaci

Odpovědná redaktorka Mgr. et Mgr. Olga Kopalová

Sazba a zlom Jaroslav Kolman

Formát ePub Štěpán Böhm

Počet stran 176

1. vydání, Praha 2019

Vytiskla Tiskárna v Ráji, s.r.o., Pardubice.

Kniha vznikla a její vydání bylo částečně finančně podpořeno v rámci projektu KEGA č. 016KU-4/2017 Možnosti interdisciplinární kooperace při realizování nefarmakologické léčby seniorů v ústavních zařízeních.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků, což není zvláštním způsobem vyznačeno.

Postupy a příklady v této knize, rovněž tak informace o lécích, jejich formách, dávkování a aplikaci jsou sestaveny s nejlepším vědomím autorů. Z jejich praktického uplatnění však pro autory ani pro nakladatelství nevyplývají žádné právní důsledky.

ISBN 978-80-271-1415-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-1414-6 (pdf)

ISBN 978-80-271-2207-3 (print)

Seznam zkratek

AADL

Advanced Activities of Daily Living

ACE inhibitory

inhibitory acetylcholinesterázy

ADHD

Attention Deficit Hyperactivity Disorder

ADL

Activities of Daily Living

ADD

Attention Deficit Disorder

ADOS

Agentura domácí ošetřovatelské péče

AVKV

Asociace klinické výživy

BADL

Basic Activities of Daily Living

BMI

Body Mass Index

CNS

centrální nervový systém

ČR

Česká republika

DK

dolní končetina

DRS

Dementia Rating Scale

EADL

Extended Activities of Daily Living

F1/1

fyziologický roztok

FT

fyzikální terapie

GIT

gastrointestinální trakt

HDC

hypodermoklýza

HDL

high density lipoproteins

HK

horní končetiny

HST

hormonální substituční léčba

IADL

Instrumental Activity of Daily Living

ICHS

ischemická choroba srdeční

IR

infračervené

ISNA

International Snoezelen Association

KEGA

Kulturní a edukační grantová agentura

kg

kilogram

kJ

kilojoul

LDN

léčebna dlouhodobě nemocných

MCI

mírná kognitivní porucha

MMSE

Mini-Mental State Exam

MNA

Mininutritional Assessment

MNA-SF

Mininutritional Assessment – Short Form

MZ SR

Ministerstvo zdravotnictví Slovenské republiky

MZ ČR

Ministerstvo zdravotnictví České republiky

l

litr

LDL

low density lipoproteins

LMD

lehká mozková dysfunkce

NANDA

North American Nursing Diagnosis Association

NCMP

náhlá cévní mozková příhoda

P

pulz

PADL

Personal Activities of Daily Living

PEG

perkutánní endoskopická gastrostomie

pH

potencia hydrogen

PND

perorální nutriční doplňky

PV

parenterální výživa

PVT

příjem a výdej tekutin

SP

sociální práce

SPN

Slovenské pedagogické nakladatelství

SR

Slovenská republika

Sb.z.

Sbírka zákonů

TEACCH

Treatment and Education of Autistic and related Communication Handicapped Children

TK

tlak krve

TT

tělesná teplota

UV

ultrafialové

VUC

vyšší územní celek

WHO

World Health Organization

ZSS

zařízení sociálních služeb

Z.z.

Zbierka zákonov

Úvod

Ve vyspělých zemích tvoří senioři nad 65 let 12–15 % populace a jejich počet neustále roste. V důsledku multimorbidity, která patří mezi hlavní charakteristiky vyššího věku, představují senioři převážnou část pacientů většiny klinických oborů (Valková, 2017). Kvůli svým specifickým potřebám a problémům (zdravotním, psychickým, sociálním) vyžadují zvláštní přístup, individualizovanou péči a kombinaci různých způsobů léčby farmakologické i nefarmakologické. Právě první zmiňovaná léčba je spojena s velkým množstvím problémů a výrazně snižuje kvalitu života seniora. Rizika farmakologické léčby stoupají s věkem, u pacientů nad 75 let se zvyšuje výskyt polyfarmacie a polypragmazie. Účinným prostředkem na jejich zmírnění je nahradit nebo vhodně kombinovat farmakum s nefarmakologickou léčbou. V publikaci se proto zaměřujeme na nefarmakologickou léčbu a její využití v léčebně-preventivní péči o seniory. Cílem publikace je vyzvednout i interdisciplinární spolupráci při jednotlivých nefarmakologických metodách a v terapii geriatrických syndromů.

V první kapitole stručně charakterizujeme léčebný proces v geriatrii a nefarmakologickou léčbu. Prezentujeme možnosti využití jednotlivých nefarmakologických metod i jejich reálné uplatnění v klinické praxi, v ústavních zařízeních na Slovensku. Údaje byly získány pomocí terénního výzkumu, který byl součástí projektu KEGA č. 016KU-4/2017 Možnosti interdisciplinárnej kooperácie pri realizovaní nefarmakologickej liečby seniorov v ústavných zariadeniach.

Ve druhé kapitole jsme zpracovali nejčastější metody nefarmakologické léčby, jako je léčebná výživa, hydratace, fyzikální léčba, fytoterapie, edukace, ale i metody, které se využívají u seniorů s poruchami kognitivních funkcí – Snoezelen terapie a kognitivní stimulace.

V dalších kapitolách prezentujeme možnosti aplikace metod v práci sestry, fyzioterapeuta, sociálního pracovníka a léčebného pedagoga.

Publikace svým obsahem nabízí nový pohled na léčbu ve vyšším věku a na využití tradičních a alternativních metod v péči o seniory. Zpracovává poznatky z více oborů – z geriatrie, ošetřovatelství, fyzioterapie, sociální práce, léčebné pedagogiky, veřejného zdravotnictví – a také reálné postřehy z praxe.

Autorský kolektiv tvoří odborníci, kteří se dlouhodobě věnují nejen terapii seniorů, ale i výchově nové generace zdravotnických a sociálních pracovníků. Věříme, že interdisciplinární charakter publikace a propojení teoretických informací a poznatků z klinické praxe poslouží jako zdroj informací nejen všem profesionálům, kteří poskytují péči seniorům, ale i rodinným příslušníkům a studentům medicíny a nelékařských studijních programů.

1Nefarmakologická léčba v geriatrii

Senioři představují z hlediska zdravotního stavu velmi heterogenní skupinu populace. Oproti mladším věkovým kategoriím se u nich významně zvyšuje morbidita, s vysokým výskytem chronických a degenerativních onemocnění, ale také s vyšší incidencí akutních zhoršení a dekompenzací (Topinková, 2005). Proto i léčba seniorů/geriatrických pacientů má svá specifika, která ji odlišují od léčby pacientů v dospělém věku. Léčebný proces ovlivňuje řada faktorů vyplývajících ze samotného procesu stárnutí, ale i ze zdravotního a funkčního stavu seniorů (Hegyi, Krajčík, 2015). Léčebnou péči v geriatrii charakterizuje komplexnost a kontinuita, respektování aktuálních potřeb seniora, aktivní přístup, preventivní zaměření, kombinace více terapeutických postupů, zdravotně-sociální rozměr péče, nutnost interdisciplinární spolupráce – především lékařů (všeobecných, se specializací v oboru geriatrie, neurologie, diabetologie, kardiologie, revmatologie, psychiatrie ad.), sester, fyzioterapeutů, sociálních pracovníků, léčebných pedagogů, pečovatelů, rodiny ad. (Bartošovič, 2014; Holmerová a kol., 2007). Důležitá je i syntetizace profesionální, celospolečenské a laické péče a intervenčně-preventivní charakter léčby (Prokeš, Suchopár, 2012). Součástí léčebného procesu je farmakoterapie a nefarmakologické postupy.

Farmakologická léčba má při komplexní léčbě seniora velký význam a výrazné uplatnění – patří k nejčastějším formám léčby. Podle aktuálních výzkumů pouze 10 % starších osob žijících doma neužívá žádný lék. Počet léků užívaných staršími lidmi se stále zvyšuje. Za 7 let z 3,4 na 4,6 (Hegyi, Krajčík, 2015). Celkové náklady na farmakologickou léčbu v uvedené skupině populace tvoří na Slovensku zhruba třetinu všech financí vynaložených na léky (Rajec, 2012). Průměrně senioři užívají 5 léků (Zrubáková, Krajčík a kol., 2016; Dúbrava, 2006).

Farmakologická léčba seniorů má ale i své zvláštnosti, kterými jsou: polypragmazie, převaha symptomatické léčby nad kauzální, vysoké riziko nežádoucích účinků, interakce lék-lék, lék-potrava, lék-doplněk výživy, zvláštnosti farmakokinetiky, farmakodynamiky a negativní dopad na kvalitu života (Touhy, Jett, 2018). K základním opatřením racionální farmakoterapie zařazujeme: zvolit lékovou formu přiměřenou schopnostem seniora, kontrolovat ordinované léky, před novou ordinací zvážit skutečnou potřebu medikace, resp. využít nefarmakologické postupy, nefarmakologickou léčbu (Hegyi, Krajčík, 2010, 2015; Kamjáthy, 2016). Podobně i v cíli 5: Zdravé stárnutí, Světové zdravotnické organizace (WHO) Zdraví 21 je uvedeno, že „efektivní prevencí nežádoucích účinků léčby a polypragmazie je na klienta zaměřená zdravotní péče, výměna farmaka za vhodnou alternativu nefarmakologické léčby“ (in: Holmerová a kol., 2007).

1.1Nefarmakologická léčba

Nefarmakologická léčba je ve výkladovém slovníku popsaná jako jakákoli léčebná snaha bez použití léků (https://sk.wikipedia.org/wiki/Lie%C4%8Dba). Úkolem nefarmakologické terapie je podpořit léčebný proces, zlepšit fyzický i psychický stav, celkovou kvalitu života a osvěžit denní režim (Palát, 2002). Využívá se jako hlavní metoda v prevenci hypertenze, diabetes mellitus, obezity a jiných neinfekčních onemocnění (Foster, 2010; Bada, 2011). Rovněž v léčbě chronických onemocnění se autoři shodují, že bez nefarmakologických, podpůrných terapií by byl efekt léků omezen a farmakologická léčba by neměla požadovaný účinek.

Vliv této terapie byl v klinické praxi obecně podceňován, a to nejen ze strany laiků, ale i zdravotnických pracovníků. Častým důvodem podceňování ze strany laiků byla snaha hledat na svůj problém něco jednoduchého a zároveň účinného, nejlépe právě ve formě tablety. Odmítání některých metod léčby, především tzv. komplementární nebo doplňkové léčby, vyplývalo z nedostatku vědeckých důkazů o jejich účinnosti. Existovalo jen velmi málo randomizovaných kontrolovaných studií a guidelines – což je vyžadováno ve standardech studií zaměřených na léky. Až v 21. století se začaly, stále více a především v dlouhodobé léčbě již zmíněných chronických onemocnění, uplatňovat nefarmakologické léčebné postupy. Důvodem byla skutečnost, že na rozdíl od farmakologické léčby mají minimum negativních účinků.

Nefarmakologické léčebné postupy nejčastěji využívají mladší pacienti a stejně tak byla zaznamenána větší compliance při léčbě. Například při léčbě některých syndromů byl věk jedním z prognostických faktorů léčby. Čím byl pacient starší, tím byl rigidnější k nefarmakologickým prostředkům a vyžadoval farmakoterapii (Borzová, Kozelek, Kmoch, 2006; Fulmeková, 2015). Podobná studie byla realizována i u pacientů s arteriální hypertenzí (Girotto, 2013). Věk pacientů byl od 20 do 79 let, studie zkoumala spolupráci při farmakoterapii a dodržování nefarmakologické léčby – diety a pohybu. Při vícenásobné regresní analýze bylo dodržení léčby přípravkem spojené s vyšším věkem (50–79 let), dietní opatření a fyzickou aktivitu praktikovali spíše pacienti v dospělém věku.

Průzkum zaměřený na compliance seniora při nefarmakologické léčbě jsme realizovali v klinické praxi také my. Soubor tvořily sestry pracující ve zdravotnických zařízeních spadajících podle aktuální koncepce oboru geriatrie mezi geriatrická. Zjistili jsme, že samotní senioři preferují spíše farmakologickou léčbu, hlavně mezi 75. až 84. rokem. Úroveň spolupráce seniorů při léčbě je částečná. Zájem o nefarmakologickou léčbu je nižší. Sestry odpověděly, že senioři občas vyžadují jiné formy léčby. U polymorbidních a křehkých seniorů je zájem nízký, stejně jako spolupráce při léčbě (Zrubáková, Novysedláková, Moraučíková, 2017). Dobré zkušenosti se spoluprací měly sestry v zařízeních sociálních služeb, kde senioři aktivně spolupracují především při skupinových metodách – muzikoterapie, arteterapie, ergoterapie, pohybová terapie.

1.2Využití nefarmakologické léčby v léčebné péči o seniory

U seniorů je realizace vybraných nefarmakologických metod velmi důležitá. Při realizaci zdravotnické péče se využívá nefarmakologická léčba jako alternativa farmakologické léčby nebo je součástí komplexní léčby onemocnění, geriatrických syndromů a symptomů. Z analyzované domácí a zahraniční odborné literatury jsme zjistili, že kombinace farmakologické léčby a nefarmakologických léčebných postupů se využívá nejčastěji v léčbě diabetes mellitus 2. typu, Parkinsonovy choroby, ischemické choroby srdeční, ischemické choroby dolních končetin, osteoartrózy, chronické bolesti a při depresi (Abraha et al., 2015). Nefarmakologické postupy se upřednostňují při léčbě demence, kognitivních poruch, sarkopenie, dysfagie, obezity, poruch spánku, zácpy, inkontinence (Coon, 2006; Fertaľová, Ondriová, Hadašová, 2017; Herholz, 2013; Ijaopo, 2017; Marková a kol., 2013). V zahraničních studiích byla nefarmakologická léčba využívána především v zařízeních sociálních služeb, domech ošetřovatelské péče a v domácím prostředí.

Na realizaci nefarmakologických intervenci se podílejí zdravotničtí i nezdravotničtí pracovníci. Nejčastějšími členy interdisciplinárního týmu jsou lékaři, sestry, fyzioterapeuti, léčební pedagogové, sociální pracovníci, asistenti výživy, psychologové, rodinní příslušníci/pečovatelé.

Při léčbě syndromů jako dysfagie, malnutrice, syndrom geriatrické křehkosti, které v současnosti patří mezi preferované oblasti klinického výzkumu, jsou přesně definováni členové týmu.

Dysfagiologický tým tvoří lékař (neurolog, otorinolaryngolog, pneumolog, gastroenterolog, stomatolog ad.), sestra, foniatr, logoped, dysfagiolog, nutriční terapeut, ergoterapeut, fyzioterapeut, psycholog (Bunová, 2009; Miertová et al., 2014; Teuschl et al., 2018; Alverenga, 2018).

Nutriční tým při léčbě malnutrice tvoří v ústavních zařízeních lékař jmenovaný ředitelem nemocnice, asistent výživy se specializací v specializačním oboru léčebná výživa, farmaceut, vedoucí transfuzní lékař, který je odpovědný za spotřebu plazmy, a dietolog. Dalšími členy nutričního týmu mohou být lékaři a sestry z jednotky intenzivní péče a oddělení intenzivní a akutní medicíny, gastroenterologie a chirurgie (Odborné pokyny organizace klinické výživy, in: Vestník MZ SR, 2009).

Při léčbě křehkosti spolupracuje lékař a sestra s rodinou, pečovatelem, sociálním pracovníkem, fyzioterapeutem, ergoterapeutem, nutričním terapeutem a jinými profesionály dle aktuálního zdravotního stavu seniora (Nováková, 2012; Schuler, Oster, 2010; Touhy, Jett, 2010, 2018). V zahraničí jsou vypracovány modely péče, např. v Kanadě existují integrované systémy péče, modely sdílené péče, domácí modely péče (Frank, 2015). Domácí modely a interdisciplinární spolupráci využívají v Holandsku (Metzelthin et al., 2012). Při aplikování intervenčních modelů, kde spolupracují geriatrické sestry, lékaři a fyzioterapeuti s rodinnými příslušníky, vykazovali senioři zlepšení funkčních schopností. Po 6 měsících se zvýšil příznivý účinek na zdraví (Melis et al., 2008).

I záměrem geriatrie na Slovensku je vytvoření jednotného přístupu v péči o chronicky nemocné, polymorbidní seniory, který vyžaduje symetrické využití možných intervenčních prostředků – farmakologických i nefarmakologických prostředků, chirurgické léčby – a jejich časovou a obsahovou návaznost (Palát, Istoňová, 2009).

1.3Realizace nefarmakologické léčby seniorů v klinické praxi

V následující podkapitole prezentujeme výsledky výzkumu, který byl součástí projektu KEGA 016KU-4/2017 Možnosti interdisciplinárnej kooperácie pri realizovaní nefarmakologickej liečby seniorov v ústavných zariadeniach. Východiskem pro realizaci projektu byly negativní informace, které jsme získali vlastním pozorováním a na základě analýzy publikací věnovaných léčebné péče o seniora v SR.

Výzkumem jsme zjišťovali, jak je prakticky realizována nefarmakologická léčba ve zdravotnických a sociálních zařízeních v SR a jaké nefarmakologické postupy jsou preferované v akutní, subakutní a dlouhodobé péči o seniora. Získali jsme tak komplexní přehled o nefarmakologické léčbě ve vyšším věku a aktuální údaje o léčebné péči, které jsme porovnali se zahraničními zdroji.

Cíl výzkumu

1.Zjistit, jaké nefarmakologické postupy se nejčastěji využívají v domácí a ústavní péči o seniory.

2.Zjistit, které nefarmakologické postupy se nejčastěji využívají v péči o seniory v ústavních zařízeních v SR.

3.Zjistit úroveň spolupráce interdisciplinárního týmu při nefarmakologické léčbě seniorů.

Metodika

Pro triangulaci dat jsme využili smíšený výzkum – kombinaci kvalitativních a kvantitativních metod. Hlavními metodami byla obsahová analýza, narrative review a nestandardizovaný dotazník vlastní konstrukce.

Jako první jsme realizovali analýzu výzkumných studií, které jsme získali po zadání klíčových slov – non-pharmacological treatment in seniors, use of non-pharmacological in seniors treatment v databázích Scopus, Web of Science, ProQuest Central, publikovaných v letech 2010–2017 (tab. 1). Při komparaci získaných údajů se slovenským a českým ekvivalentem klíčových slov jsme analyzovali vědeckou a odbornou literaturu publikovanou ve Slovenské a České republice – výsledky prezentuje tabulka 2.

Následně jsme osobně a elektronicky administrovali dotazník vlastní konstrukce. Dotazník byl rozdělen na dvě části. V první části byly uvedeny jednotlivé typy nefarmakologické léčby, které respondenti posuzovali z hlediska jejich důležitosti prostřednictvím pětičíselné škály. Číslo 1 znamenalo nejdůležitější a 5 nedůležité (tab. 3). Druhá část byla podrobněji zaměřena na jednotlivé metody. Prostřednictvím pětistupňové frekvenční škály respondenti označili, jak často realizují uvedené intervence. Číslo 1 znamenalo neustále a 5 nikdy (tab. 4–6).

Výzkumným souborem nestandardizovaného dotazníku byly sestry pracující ve zdravotnických a sociálních zařízeních. Kritériem pro výběr sester byla práce v zařízení, které podle Koncepce odboru Geriatrie SR z roku 2007 patří mezi zdravotnická zařízení poskytující péči seniorům (geriatrické oddělení, doléčovací oddělení, oddělení, resp. léčebna pro dlouhodobě nemocné).

Doposud jsme zpracovali údaje od 229 sester (153 sester ze zařízení sociálních služeb, 76 ze zdravotnických zařízení). Při zjišťování demografických údajů byla průměrná délka praxe sester 17 let, 96 sester mělo ukončené středoškolské vzdělání a specializaci (sestry pracující v zařízeních sociálních služeb), 88 vysokoškolské vzdělání I. stupně a 45 vysokoškolské vzdělání II. stupně.

V ZSS jsme zjišťovali také počet klientů, procentuální zastoupení imobilních klientů, počet sester, pečovatelek a ostatního personálu. Průměrný počet klientů byl 70. Průměrný počet sester byl 5,2. Průměrný počet pečovatelek byl 10,3 (nejméně 2, nejvíce 43), průměrný počet ostatního personálu byl 14,4. Procentuální poměr imobilních seniorů se pohyboval kolem 43 %.

Výsledky výzkumu

V tabulce 1 uvádíme počty prací, které jsme analyzovali, a diagnózy a syndromy, při kterých byly aplikovány nefarmakologické léčebné postupy. Celkový počet prací byl vyšší, ale ne všechny odpovídaly kritériím výzkumu. Nenašli jsme však žádnou práci, která by se samostatně zabývala nefarmakologickou léčbou ve vyšším věku.

Tab. 1 Nefarmakologická léčba v databázích

Databáze

Celkový počet prací

Počet analyzovaných prací

Diagnózy a symptomy, u kterých byla léčba využita

Scopus

11

8

deprese (2 čl.), osteoartróza (2 čl.), inkontinence, kognitivní poruchy, chronická bolest, muskuloskeletální problémy

Web of Science

9

7

deprese (2 čl.), inkontinence,

poruchy spánku, demence, muskuloskeletální bolest, osteoartróza

ProQuest Central

20

8

Alzheimerova choroba (2 čl.), demence (3 čl.), deprese, poruchy spánku, arteriální hypertenze

V tabulce 2 podrobně rozebíráme, jaký způsob léčby a které nefarmakologické metody byly využity v léčbě seniorů, a také hlavní zdrojové dokumenty. Z tabulky vyplývá, že léčba v geriatrii vyžaduje kombinaci různých metod. Největší počet nefarmakologických léčebných postupů byl využit při léčbě demence. Existuje k nim i nejvíce výzkumných studií, metaanalýz u nás a v zahraničí. Jsou vypracovány i guidelines doporučených nefarmakologických intervencí u jednotlivých problémů onemocnění, např. pro zmírňování agresivity a agitovanosti u pacientů s demencí.

Tab. 2 Nefarmakologická léčba v terapii onemocnění a syndromů

Onemocnění nebo syndrom

Způsob léčby

Nefarmakologické léčebné postupy

Zdrojové dokumenty

arteriální hypertenze

farmakologická léčba nezbytná, nefarmakologická doplňková

dietoterapie, aktivní cvičení, ošetřovatelská rehabilitace, edukace, psychoterapie, muzikoterapie

Trejbal, 2013; Novais et al., 2017; Oliveira, 2013; Hoyer, 2013; Xhignesse, Saint-Remy, Krzesinski, 2014; Jarosz et al., 2016

Parkinsonova choroba

prioritní farmakologická léčba, nefarmakologická je doplňková, výjimečně chirurgická

rehabilitace, nácvik aktivit denního života, dechová gymnastika, výživa, hydratace, edukace

Weijer et al., 2018;

Kones, 2010

diabetes mellitus

farmakologická a nefarmakologická léčba stejně důležité

dietoterapie, aktivní cvičení, fototerapie, edukace, hyperbarická oxygenoterapie (léčba diabetické nohy)

Schroner, Uličiansky, 2014; Trejbal, 2013; Codella et al., 2018; Chelleppan et al., 2018

osteoartróza

nejdříve dlouhodobá nefarmakologická, později farmakologická, resp. chirurgická léčba

dietoterapie, fyzioterapie, aktivní cvičení, LTV, edukace, ergoterapie; fyzikální léčba – termoterapie, laseroterapie, magnetoterapie, balneoterapie, vodoléčba

Navarro et al., 2010; Lems, 2017; Akinci, 2016

demence

farmakologická a nefarmakologická léčba stejně důležité

muzikoterapie, arteterapie, aromaterapie, canisterapie, felinoterapie; masáž, jemný dotek, bazální stimulace;

psychobiografický model Ervina Böhma; LTV, aktivní cvičení, ošetřovatelská rehabilitace, orientace realitou, reminiscence, validace; milieu terapie, kognitivní trénink, ergoterapie, výživa, hydratace, psychoterapie, psychosociální rehabilitace, Snoezelen terapie

Fertaľová, Ondriová, Hadašová, 2017; Zhang, 2018, Legault et al., 2011; Ijaopo, 2017; Herholz, 2013; Tenreiro, 2015

insomnie

nejdříve nefarmakologická léčba, při nedostatečné spolupráci farmakoterapie

kognitivně-behaviorální léčba, relaxační léčba; spánková hygiena, restrikce doby spánku, fytoterapie (nejčastěji kozlík lékařský)

Tsai, 2018; Fulmeková, 2015; Thomas et al., 2010; Kořinková, 2010

deprese

nejčastější farmakologická léčba (antidepresiva), nefarmakologická léčba však stejně důležitá

aktivní cvičení, LTV;

kognitivně-behaviorální terapie;

interpersonální psychoterapie, meditace (zahraniční zdroje uvádějí tzv. ASTM – automatic self-transcending meditation), reminiscence

Marková, Jedlinská, Šoukalová, 2013;

Vasudev et al., 2016; Gitlin, 2012; Gartlehner et al., 2017

bolest chronická

využívá se souběžně farmakologická a nefarmakologická léčba

fyzioterapie, fyzikální léčba (teplo, chlad), edukace, psychoterapie, terapeutický dotek – haptika, relaxace, terapeutická komunikace, akupunktura, výživa

Rokyta, 2015; Marek, 2010; Blanchard, Murnaghan, 2010

stařecká křehkost

prioritně nefarmakologická léčba

edukace, nutriční podpora, fyzioterapie, aktivní a pasivní cvičení, ošetřovatelská rehabilitace, ergoterapie, kognitivní stimulace, psychoterapie

Hoozová, 2014; Ilinca, Colciolari, 2015; Extermann, 2010; Fulmeková, Masaryková, Lehocká, 2012; Frank, 2015; Dapp et al., 2014; Cheng, 2017

poruchy polykání

nefarmakologická, chirurgická léčba

nutriční podpora, fyzioterapie, dechová rehabilitace, polohování, edukace, behaviorální trénink

Craig, 2016;

Miertová et al., 2014; Ilott et al., 2016; Alverenga, 2018

sarkopenie

nefarmakologická léčba

nutriční podpora, aktivní cvičení, fyzioterapie, edukace

Krajčík, 2013; Krajčík, Mikus, Bajanová a kol., 2018; Gale, Cooper, Sayer, 2015; Hoozová, 2015

zácpa

upřednostňuje se nefarmakologická léčba, po selhání následuje použití laxativ

dietoterapie, hydratace, pohybová aktivita, edukace

Sysáková, 2013; Etherson et al., 2017; Kwon et al., 2010

inkontinence

nefarmakologická, farmakologická a chirurgická léčba

behaviorální terapie, dietoterapie, fyzioterapie, trénink svalstva pánevního dna, edukace

Meyer, 2017; Santacreu, Bellasteros, 2011

Další tabulky nabízejí výsledky získané po vyhodnocení dotazníku vlastní konstrukce. V první části, jejíž výsledky jsou uvedeny v tabulce 3, jsme zjišťovali stupeň důležitosti uvedených metod podle mínění sester. První položka byla zaměřena na využití nefarmakologických léčebných postupů v léčbě seniorů, další pak na hlavní oblasti využití a důležitost spolupráce. Z tabulky vyplývá, že nejlepší skóre a nejvyšší stupeň důležitosti dosáhly výživa, hydratace a aktivizace seniorů. Při hodnocení spolupráce, kdy sestry nejčastěji spolupracují s rodinou seniora, dosáhl průměrný stupeň hodnoty 2 (důležité).

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

Seznam zkratek

Úvod

1 Nefarmakologická léčba v geriatrii

1.1 Nefarmakologická léčba

1.2 Využití nefarmakologické léčby v léčebné péči o seniory

1.3 Realizace nefarmakologické léčby seniorů v klinické praxi

Cíl výzkumu

Metodika

Výsledky výzkumu

2 Vybrané nefarmakologické léčebné postupy v terapii seniorů

2.1 Výživa jako nefarmakologická metoda

2.1.3 Aplikace enterální a parenterální výživy seniorům

2.2 Aplikace tekutin, hydratace, rehydratace u seniorů

2.2.1 Příjem tekutin u seniorů

2.2.2 Poruchy hydratace

2.4 Fyzikální léčba

2.4.1 Termoterapie

2.4.2 Fototerapie

2.5 Metoda Snoezelen v léčbě seniorů

2.5.1 Senzorické vnímání

2.5.4 Principy Snoezelen

2.5.6 Formy Snoezelen

2.5.7 Klientela a realizace Snoezelen

2.5.8 Snoezelen místnosti

2.6 Kognitivní aktivizace

2.7 Edukace seniorů

3 Aplikace nefarmakologické léčby v ošetřovatelské péči o seniora

3.1 Intervence sestry při podávání výživy u seniorů

3.3 Úloha sestry při edukaci seniorů

3.5 Uplatnění konceptu bazální stimulace v ošetřovatelství v geriatrii

3.6 Rehabilitace v ošetřovatelství

4 Léčebná rehabilitace jako součást nefarmakologické léčby u seniorů

4.1 Fyzická zdatnost

4.1.3 Faktory ovlivňující kardiovaskulární a respirační systém

4.4 Trvání a frekvence zátěže

4.7 Výběr vhodné pohybové aktivity

4.8 Dechová cvičení

4.8.1 Statická dechová gymnastika

4.8.2 Dynamická dechová gymnastika

4.9 Cévní gymnastika

4.11 Koordinační cvičení

5 Nefarmakologická léčba u seniorů v pobytové sociální službě

5.2 Adaptační proces seniorů v zařízení sociálních služeb

5.4 Volnočasové aktivity jako možnost úspěšné adaptace v prostředí instituce

6 Význam léčebné pedagogiky při realizaci nefarmakologické léčby u seniorů