Tomáš Kříkava

Zbytečná kniha

(1.00 - 7.00)

Ukážka z elektronickej knihy

Youngbooks

Praha 2013

Copyright:

© Tomáš Kříkava, 2013

© Youngbooks, 2013

1.00

Je brzo ráno a i rádio šlo už spát

U dveří stojíš a chceš mi svou báseň dát

Že prý naposled – stejně jako včera

Tak vítám Vás!

A naše zahrada, trávou celá obrostlá

Líně si zívne, kývne květy do rána

A tak, aniž by chtěla, řekneš

Stejně jako včera

Tak vítám Vás!

1.10

Miluju to místo

Kde vítr prohání listy stromů

Kde noc propouští skrze hvězdy světlo

Vítr se točí a tančí obilím

Do rytmu půlnočního tanga

Na tom místě je chrám

Kde se sešli dva

A v oběti usnuli na oltáři svatého Jidáše

Znám to místo

Kdykoliv zavřu oči, jsem v něm

Přichází pouze se spánkem

A nikoho, jen mě samotného, tam nepustí

Když jdu spát

Beru si vycházkové boty

Aby můj krok byl jistější

Svíčku a sirky

Abych viděl skrze světlo hvězd

A zápisník

Abych zapsal vše, co se na tomto místě odehrálo.

A věř, drahý čtenáři, že toho nebylo zas tak málo.

Tak dobrou noc,

Ať na to místo, tak zbytečné

Pro dnešní svět, se taktéž vypravíš

Já nejdřív pouze ve snách jej znám

Pak, až nastane ten den, jej poznám úplně a navždy

Schodištěm mi bude židle a branou provaz

A uvítám tě tam, tak jen si považ

Kolik přátel už tam budeš mít

A o nich si nech svátostně snít

Dobrou noc

1.20

Světlo se odráželo po celé délce nemocniční chodby.

Vozík jen neslyšně zaskřípal podél stěn ozářených

mrtvým světlem nejtajnějších místností této doby.

Drženo pevnou rukou zřízence otáčelo se jedno kolečko

a ocelová nosítka zářila matnou bělobou, narážející

na chladné pukliny sestřiček po chodbách skřípějících

Tělo bylo přikryté od hlavy až k patě – snad aby nevyděsilo.

Bílé prostěradlo děsí méně než pohled na mrtvé lidské tělo.

Tuší, že tam je, přikryté bělostným turínským plátnem

Právě v ten moment malá ručička sklouzla dolů z nosítek

Právě v ten moment když projížděl kolem dětského oddělení

Právě když děťátka s plešatou hlavičkou svačila rohlíček

Právě když se zpoza pokoje ozvalo malé, něžné zakřičení:

"Sestřičko, sestřičko! Ten kluk by chtěl taky rohlík."

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

1.00

1.10

1.20