Anonymní samizdatový český překlad Života po životě zrevidoval,

nově doplněné statě v následných vydáních přeložil a doslovem opatřil

Boris Jaroš.

Life After Life

Copyright © 1975 by Raymond Moody Jr.

Epilogue © Boris Jaroš, 2005

ISBN 978-80-242-4521-8

Dr. Georgi Ritchiemu

A jeho prostřednictvím i Tomu,

Jehož se dovolával

PODĚKOVÁNÍ

Tato kniha mohla vzniknout jen díky pomoci a povzbuzení mnoha lidí. Můj dobrý přítel John Ouzts mě přemluvil k první veřejné přednášce na toto téma. John Eagle z nakladatelství Mockingbird Books mě vyzval, abych své poznatky publikoval, při čemž mi byl sám velice nápomocen. Leonard, Mae, Becky a Scott Brookovi mi poskytli ubytování, stravu i dopravu vždy, když bylo třeba. Kathy Tabakianová mě doprovázela při několika rozhovorech a naše společné debaty mi mnohé osvětlily. Russ Moores, Richard Martin a Ed McCranie, všichni z lékařské fakulty v Georgii, mi přispěli řadou cenných podnětů a doporučení na doplňující literaturu. Má žena strávila dlouhé hodiny redigováním mého rukopisu a čtením korektur. A ze všeho nejvíce bych rád poděkoval všem, kteří mi vyprávěli o svých setkáních se smrtí. Mohu pouze doufat, že tato kniha je hodna důvěry, kterou mě všichni zúčastnění poctili.

PŘEDMLUVA

dr. Melvina Morse

Před pětadvaceti lety změnila kniha dr. Moodyho Život před životem naše nazírání na smrt. Výzkum dr. Moodyho se rozšířil do světa a v nemalém měřítku pomohl formovat naše očekávání toho, co zažijeme po smrti – průchod tunelem, bílé světlo, přítomnost našich blízkých, kteří umřeli dříve než my a kteří nás očekávají „tam na druhém břehu“. Uvědomte si, že prožívání smrti nebylo před pětadvaceti lety spojováno s obrazem jednotného prožitku. Dr. Moody podnítil první generaci badatelů věnujících se vědeckému pochopení lidského vědomí a smrti, badatelů, kteří porůznu vytvářeli nový obor studia prožitků blízkosti smrti. Bruce Greyson, profesor psychiatrie na Virginské univerzitě, řekl, že po publikování Moodyho výzkumů se otevřel „celý nový svět“. Tato změna našeho kolektivního světonázoru byla tak hluboká, že si jen obtížně vzpomeneme na obecné povědomí o tomto tématu, které existovalo před rokem 1975, kdy byla tato kniha poprvé vydána.

Před vydáním knihy Život po životě termín prožitek blízkosti smrti (near-death experience) neexistoval. Lékaři jej znali jako Lazarův syndrom s tím, že se jedná o rezultát klinické patologie. Pacienti neuměli prožitek blízkosti smrti nijak pojmenovat; často si mysleli, že byli mentálně mimo nebo že měli halucinace z podaných medikamentů nebo trpěli nedostatečným okysličením mozku. Jakmile se dr. Moody věnoval aktuálnímu slyšení lidí, kteří prodělali srdeční zástavu, a tak se seznamoval s jejich prožitky blízkosti smrti, naše společnost mu kolektivně přikývla a začala chápat, že se s námi, když umíráme, děje cosi velmi duchovního. Třebaže George Gallup zjistil, že celých 5 % populace prošlo zážitkem blízkosti smrti, lidé se o tom báli mluvit kvůli posměchu. Velmi často sami před sebou zpochybňovali hodnotu toho, co se jim stalo.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž