1000 + Little Thinks Happy Succesful People Do Differently

Copyright © Marc and Angel Chernoff, 2019

Translation © Tomáš Piňos

ISBN 978-80-242-6732-6

Našim studentům, přátelům a členům rodiny,

kteří nás den co den inspirují

Úvod

Miliony lidí prožijí celý život v rámci standardního nastavení a nikdy si neuvědomí, že si mohou cokoli přizpůsobit. Nebuďte jako oni. Nebuďte se standardním nastavením spokojení.

Seberte odvahu k úpravám a vylepšením. Stanovte si osobní růst jako prioritu.

Pravda je, že nebudete vždycky prioritou pro ostatní, a proto byste měli být prioritou pro sebe. Naučte se ctít sami sebe, pečovat o sebe a stát se svým podpůrným systémem. Vaše potřeby jsou důležité. Začněte je uspokojovat!

Nečekejte na to, až si vás vyberou ostatní. Vyberte si sebe už dnes!

Vaším úkolem rozhodně není krotit se a brzdit, abyste uspokojili představu někoho jiného o hodnotném člověku. Už nyní jste neuvěřitelně hodnotní a schopní. Ne proto, že si to myslí ostatní lidé, ale proto, že máte plně pod kontrolu svůj následující krok.

Pokud se cítíte jinak nebo jste se v poslední době omezovali, uvědomte si, že skutečná bitva se odehrává ve vaší mysli. A vaše mysl je pod vaší kontrolou, ne naopak. Mohli jste být zdrcení z protivenství osudu, odmítnutí nebo vystresovaní, nejste však zlomení. Nedovolte tudíž své mysli ani žádnému člověku, aby vás přesvědčili o opaku.

Uzdravte se a překonejte standardní nastavení svého života tak, že se odmítnete spokojit s dosavadním fungováním. Rozhodněte se, že ve svém životě obsadíte mnoho pozitivního prostoru. Dejte si svolení, že budete uspokojovat vlastní potřeby. Respektujte svoje pocity a emoce. Nechť jsou péče o sebe a osobní růst vašimi prioritami…

Rozhodněte se, že se budete vnímat pozitivněji, abyste lépe žili navzdory výzvám, kterým budete čelit.

Jistě, my všichni víme, že se to občas mnohem snadněji říká, než koná. Pozitivní změny vyžadují vedení a cvičení. A přesně v tom vám tato kniha pomůže, krůček za krůčkem.

Jste připraveni na dlouhou cestu? Dosahování skutečného životního štěstí a úspěchu je nepochybně divoká cesta – s nečekanými a vzrušujícími zvraty, otáčkami a zásadními lekcemi. Ano, je to divoká jízda, když se zbavujeme toho, o čem jsme si dříve mysleli, že je to pro nás nezbytné, a když se následně zamilujeme do něčeho, o čem jsme netušili, že to chceme. Život nás vede cestami, jimiž bychom se nikdy neubírali, kdyby to bylo na nás. Nemějte z toho strach. Nedovolte, aby vaše představy o tom, jak by vše „mělo být“, zaslepily krásu života, který prožíváte. Mějte víru. Důvěřujte své cestě.

A je-li pro vás nyní těžké jí důvěřovat a krotit svá očekávání, vězte, že v tom nejste sami. Mnoho dalších lidí je na tom stejně, tvrdě usilují o to, aby se vzdali dosavadního fungování, nacházeli více přítomnosti a přijetí a vraceli se ke správnému způsobu myšlení. Dovolte nám, abychom se s vámi podělili o stručnou metaforu, kterou často nabízíme účastníkům našich kurzů a seminářů:

Představte si, že máte před sebou na stole zralou, šťavnatou mandarinku. Dychtivě ji uchopíte, kousek si vezmete a začnete si na ní pochutnávat.

Víte už, jak by měla zralá, šťavnatá mandarinka chutnat, takže je-li tento plod poněkud trpčí, než jste očekávali, zatváříte se kysele, pocítíte zklamání, sníte ji a budete se cítit podvedeni, neboť jste čekali něco jiného.

Nebo ta mandarinka chutná zcela normálně – ničím vás nepřekvapí. Kvapně ji tedy sníte, aniž byste ocenili její chuť, načež si dáte další a další bezcenná sousta.

V prvním scénáři vás mandarinka zklamala, protože nesplnila vaše očekávání. Ve druhém scénáři byla příliš všední, protože je dokonale naplnila.

Vnímáte tu ironii?

Buď není dobrá, nebo není dost dobrá. Takto mnozí z nás žijí… Jsou nešťastní a neúspěšní. Proto se cítí podvedení, zklamaní a nespokojení téměř se vším.

Nic totiž naše očekávání plně neuspokojuje.

Představte si nyní, že byste místo toho zkusili toto: potlačili byste představy o tom, jak by ona mandarinka „měla“ chutnat. Nevíte to a nedomníváte se, že byste to měli vědět, protože jste ještě neochutnali. Místo toho jste velmi zvědaví, nezaujatí a připravení na nejrůznější možné chutě. Ochutnáte ji a jste velmi vnímaví. Pocítíte šťavnatost, vnímáte strukturu dřeně, současně kyselou, trpkou i sladkou chuť, jež se vám rozléhají na jazyku, a všechny další, komplexní pocity. Netušili jste, jak bude tato mandarinka chutnat, nyní si ale uvědomujete, že je jiná než ostatní a že je svým způsobem unikátní. Je to zbrusu nový prožitek – cenná zkušenost – neboť jste tuto mandarinku nikdy dříve neochutnali.

Odborníci na uvědomělost to často nazývají „myšlením začátečníka“, ve skutečnosti je to však jen výsledek uvažování zbaveného zbytečných, potlačujících očekávání.

Mandarinku lze samozřejmě nahradit takřka čímkoli: kteroukoli událostí, situací, vztahem, osobou nebo myšlenkou, čímkoli, co se usídlí ve vaší mysli. Přistupujete-li k čemukoli z uvedeného s očekáváním, „jak by to mělo být,“ aby vás to uspokojilo, téměř vždycky vás to nějakým způsobem zklame – bude to příliš všední a nezajímavé na to, abyste si to vůbec zapamatovali. A budou vás čekat jen další zklamání nebo bezcenné životní zkušenosti a budou následovat další a další, až si uvědomíte, že jste většinu svého života prožili v nekonečném cyklu zkušeností, které se vám stěží mohly zamlouvat nebo které jste takřka nezaznamenali.

Lepší způsob

Existuje však šťastnější a úspěšnější způsob myšlení a žití. Díky více než desetiletí individuálních vzdělávacích lekcí s našimi studenty, konverzací se čtenáři a každoročních živých seminářů, jež pořádáme, máme spoustu zkušeností s tím, jak lidem pomáhat překonat bolestné prožitky, které je brzdily. A jedním z nejčastějších bolestivých prožitků, s nimiž jsme se v životě potýkali, je přesně to, o čem jsme právě hovořili – nenaplněná očekávání. Většina z toho, co považujeme za „největší problémy“, je ve skutečnosti přímým důsledkem toho, jak reagujeme na život během všedních dnů.

Jistě, někdy je třeba vyrovnat se s velkými pohromami, většinou je však skutečným problémem spíš náš způsob uvažování a z něj plynoucí chování v daném okamžiku. Zásadní roli hraje procvičování duševní síly – vaší vnitřní odolnosti. Nemusíte být duševně silní už od narození. Tento životně důležitý charakterový rys můžete rozvíjet každodenním cvičením.

Je to snadné? Ne zcela. Stojí to za to? Absolutně.

Začíná to tím, že budete plně vnímat přítomný okamžik a budete jej bezpodmínečně přijímat. I když se nám daří poměrně dobře, jednou z nejtěžších životních výzev je žít ve vlastní kůži – být prostě tady a teď, bez ohledu na to, kde se nacházíme. Velmi často se rozptylujeme nejrůznějšími věcmi: jídlem, pitím, nakupováním, televizí, drby, zprávami, sociálními sítěmi, videohrami, chytrými telefony, tablety – čímkoli, co nám znemožňuje být zcela přítomní.

Využíváme naléhavou práci, naléhavé cvičení, naléhavé milostné aféry a další věci k tomu, abychom utekli od svého já a od žití v plné přítomnosti. Mnozí z nás ovšem dělají maximum pro to, aby se vyhnuli pocitu, že jsou sami se sebou, ničím nevyrušovaní. Samota totiž znamená, že řešíme svoje reálné pocity: obavy, úzkost, předtuchy, nejistotu, frustraci, závist, zklamání. A když udeří těžší časy, všechno se ještě víc vymyká naší kontrole.

Můžeme nicméně procvičovat svoje duševní svaly a postupně dospět k tomu, že dojít klidu, štěstí a úspěchu neznamená, že bychom se měli nacházet v prostoru, ve kterém není žádný hluk, útrapy nebo nedokončené úkoly. Měli bychom být těmito věcmi obklopeni a přitom si udržovat soustředěnou mysl a klidné srdce. Měli bychom se zbavit představ o tom, jak by vše „mělo být“, a všem výzvám čelit v rovnováze.

Přítomnost je klíč

Začněte zvídavě a bez jakéhokoli posuzování vnímat veškeré způsoby, jimiž unikáte z vlastní kůže, od svých problémů, od přítomného okamžiku. Poté se pozorně zaměřte na svoje reálné pocity. Nesnažte se je otupit rozptýlením nebo očekáváním, místo toho si ještě více uvědomte, jak se cítíte. Učiňte sebe samé v dané chvíli hlavní prioritou.

Plně se k tomuto okamžiku upněte a přivítejte ho. Usmívejte se a věnujte maximální pozornost svým pocitům. Pokud se totiž přes to, co se stalo, co bylo řečeno, co jste pocítili, nepřenesete, budete nahlížet na svoji přítomnost a budoucnost skrze stejně špinavé čočky a vaši zamlženou mysl nedokáže nic soustředit. Sečteno a podtrženo: Co děláte nyní, je důležitější než to, co jste činili včera. A co konáte v přítomném okamžiku, je věcí vaší volby.

Je to jen na vás. A pokud se rozhodnete, že si budete stěžovat, obviňovat sebe nebo ostatní, vězet v minulosti, chovat se jako oběť, pociťovat zlobu, ignorovat svoji intuici, vzdát se…, měli byste dospět k jiné volbě. Měli byste se rozhodnout, že budete konat drobné věci, které vás posunou dál.

Jestliže přítomný okamžik ctíte – a patřičně na něj reagujete –, máte před sebou celoživotní šanci. Nedávno se nám to

připomenulo tím nejkrásnějším způsobem. Seděli jsme na lavičce v parku, poblíž našeho domova na jižní Floridě, pochutnávali jsme si na piknikovém obědu a starší pár zaparkoval svoje auto pod nedalekým dubem. On a ona stáhli okýnka a pustili v rádiu jazzovou hudbu. Muž poté z auta vystoupil, přešel na stranu spolujezdce, pomohl ženě vstát ze sedadla a kráčel s ní několik metrů. Následující půlhodinu pod tím dubem pozvolna tančili. Byla to nádherná podívaná. Mohli bychom je sledovat věčně.

Když si posbírali věci a zamířili zpátky k vozu, obdivně jsme jim zatleskali.

Ti dva staříci přišli pomalu k nám a usmívali se. „Děkujeme za potlesk,“ řekla žena.

„My děkujeme vám,“ zareagovala okamžitě Angel. „Když tančíte, dáváte nám naději.“

Hleděli na nás a usmívali se ještě víc. „Nám to také dává naději, když tančíme,“ řekla žena a uchopila muže za ruku. „Neuvědomujete si totiž, že jste právě viděli sílu a krásu druhé a třetí šance.“

Vysvětlili nám, že oba přišli o svoje milované partnery (žena během let ztratila dva partnery). Vzali se před pouhými třemi lety – jejich spřízněné duše se nalezly, když měli oba pocit, že přišli o všechno.

S Angel jsme několik dalších dnů přemýšleli o této krásné dvojici, o druhé a třetí šanci a o tom, jak lidské bytosti nacházejí motivaci k dalšímu životu – aby dál milovaly a žily v přítomnosti, navzdory bolesti, žalu, beznaději a stresu, kterým se nikdo z nás nemůže vyhnout. Toto téma je rovněž velmi emotivní.

Náš příběh

Před deseti lety jsme během poměrně krátkého časového období prožili několik zásadních, nečekaných a po sobě jdoucích ztrát a životních změn.

Jeden ze sourozenců spáchal sebevraždu. Přišli jsme o nejlepšího přítele, který utrpěl srdeční zástavu. Následovala finanční nejistota kvůli ztrátě zaměstnání. Přerušila se pouta s milovanou osobou, která nás neustále klamala. Náš rodinný byznys se zhroutil.

Byly to brutální zkušenosti. A jejich přetrpění v rychlém sledu nás tvrdě srazilo k zemi, samozřejmě na určitou dobu. Když například zemřel Angelin bratr, bylo pro nás občas nesmírně bolestivé se s touto skutečností vyrovnat a pomáhat Angelině zarmoucené rodině. V některých chvílích jsme se uzavřeli před světem a vyhýbali se svým blízkým, kteří truchlili s námi. Nechtěli jsme trpět, a tak jsme to řešili útěkem, umrtvovali se alkoholem a nezdravými kratochvílemi. Následně jsme byli fyzicky nemocní a bolest v nás dál hlodala.

Velmi dlouho jsme se cítili příšerně. A dostat se do správného stavu mysli – který by nám pomohl opět se fyzicky a emocionálně vzchopit – vyžadovalo pilné cvičení. Museli jsme se naučit vědomě osvobodit svoji mysl, abychom mohli jasně uvažovat a otevřít se příležitostem, jež se nám nabízely.

Dospěli jsme k tomu, že když čelíme utrpení upřímným způsobem – jsme-li otevřeni bolestivým pocitům a emocím –, není to sice příjemné, můžeme se ale pohnout dál. Otevřenost znamená, že si připustíte, že vlastně netušíte, jaký bude váš další krok, a že byste chtěli pochopit celou podstatu onoho prožitku. Musíte být plně přítomní a ochotní se učit a růst.

Krok za krokem

Jak lze takovou změnu myšlení nejsnadněji zahájit? Pomohou vám drobné denní připomínky.

Stačí, když budete udržovat správné myšlenky v popředí mysli, abyste je měli k dispozici, až je budete nejvíc potřebovat. Pro nás to zejména ve chvílích největší zaneprázdněnosti znamenalo, že jsme každé ráno a večer tiše seděli se svým já a přemítali o tom, co jsme si měli připomínat. Využívali jsme stručné, písemné připomínky, které jsme v této knize nashromáždili Říkáme jim mantry, afirmace, modlitby nebo přesvědčení. Tyto denní připomínky nás udržovaly v odhodlanosti a na správné cestě, neboť jsme díky nim zůstávali ukotveni, s mírumilovnými, produktivními myšlenkami v mysli, i když svět fungoval zcela chaoticky.

A byli jsme svědky toho, jak se síla tohoto cvičení často projevovala i v životě jiných lidí – díky našemu blogu, workshopům a předchozí verzi této knihy. Vyslechli jsme si úžasné příběhy čtenářů, čelících vážným zdravotním problémům a dalším, potenciálně katastrofálním výzvám. Jejich zkušenosti nám připomínají, že i když nás mohou kruté okolnosti srazit na kolena, můžeme kdykoli soustředit mysl na pozitivní věci, udržovat srdce otevřené a kráčet dál, posbírat se, postavit se znovu na nohy a bojovat s ještě větší silou a odhodláním, než jsme kdy považovali za možné.

Pokud se tedy v současnosti trápíte, vydržte to. To nejlepší, co se nám může v dlouhodobém měřítku stát, je někdy to, že nezískáme přesně to, co právě chceme. Učiňte dnešek počátkem nové šance. Buďte přítomni se svým já. Zbavte se starých očekávání, jež vám stojí v cestě. Milujte, smějte se, plačte, učte se a usilujte o to, co právě potřebujete. Doufáme, že vám drobné připomínky v této knize pomohou dosáhnout ryzího klidu a pokroku, bez ohledu na to, s čím se potýkáte. Přečtěte si vždycky jen několik stran, zamyslete se nad myšlenkami, které vás posunou, a postupně z nich učiňte svoje pozitivní životní rituály.

1000 + maličkostí,

které dělají

šťastní a úspěšní lidé

jinak

PRVNÍ ČÁST

Štěstí

Probouzejte se každé ráno s představou,

že se dnes může stát něco skvělého.

OTEVŘETE OČI

Vyslechli jsme si mnoho příběhů lidí, kteří změnili svůj úhel pohledu, aby viděli a vnímali lásku všude kolem sebe – aby více prožívali hluboké štěstí, které jim už bylo k dispozici a čekalo, až bude nalezeno a plně prožíváno. Jedním z příkladů je příběh mladého muže jménem Jaydee.

Jako malý chlapec trávil neděle se svým otcem v rybářském doku. Na rozdíl od všech ostatních však nikdy nerybařili. Když tam byli poprvé, Jaydee si prohlédl ostatní děti, které se svými otci házely vlasce do vody. On tam celé hodiny proseděl s tátou, společně sledovali ostatní a posléze odešli, aniž by vhodili do vody jediný vlasec.

Cestou domů byl Jaydee smutný a naštvaný. Řekl otci, že nikdy nezapomene na jeho krutost a na to, že spolu nerybařili tak jako ostatní rodiny. Otec na něj pohlédl, usmál se a řekl: „Miluji tě, Jaydee.“ Chlapec na to nereagoval, a tak se jej zeptal: „Všiml sis, jak byli ostatní chlapci a dívky šťastní? Vnímal jsi jejich úsměvy? Uvědomil sis, jak jsou ve svém srdci šťastní?“ Chlapec po chvíli mlčení odsekl: „Je mi to jedno! Chci jen rybařit jako všichni ostatní!“

Chodili do rybářského doku mnohokrát v neděli ráno po celé Jaydeeho dětství. Pokaždé sledovali, jak chlapci a dívky poskakují, smějí se a radují, když vytahují rybu z vody. Nikdy ale nevhodili do vody jediný vlasec. Seděli jen na konci doku a koukali. Otec Jaydeemu nikdy nevysvětlil, proč tomu tak bylo. Nebylo to však nutné. Když totiž Jaydee po letech dospěl, uvědomil si, že se během těch dopolední, strávených v doku, naučil milovat.

Láska, která nám chybí

Jaydeeho příběh nám uvázl v paměti. Velmi často se srovnáváme s ostatními a říkáme si, jak by vše „mělo být“. A uniká nám, jaké to opravdu je. Chybí nám láska, kterou máme na dosah – přichází k nám od osob, jež jsou nám nejblíže, i od těch, které sledujeme z dálky.

Láska, která je všude kolem nás, je prožitek, nad kterým bychom měli žasnout a který bychom měli uctívat. Když tomu věnujeme určitý čas – abychom ji opravdu vnímali a pozorovali, místo toho, abychom se jí vyhýbali nebo příliš rychle odsoudili –, můžeme se naučit mnohé o sobě, o ostatních a o lásce.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

Úvod

PRVNÍ ČÁST Štěstí

OTEVŘETE OČI