Alexandra Kováčová

Surová strava a cestovanie

♥

Ako byť fit nielen pri cestovaní

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

Copyright © Alexandra Kováčová

ISBN (EPUB): 978-80-971725-0-3

ISBN (MOBI): 978-80-971725-1-0

*Upozornenie

Autorka tejto knihy priamo nezodpovedá za zdravie čitateľov, len podáva svoje osobné rady a rady známych. Odporúča sa poradiť s lekárom.

Všetky práva na rozširovanie, rozmnožovanie a preklad sú vyhradené.

Okrem použitia krátkych ukážok na účely recenzie sa nesmie žiadna časť tejto knihy v nijakej forme reprodukovať, upravovať alebo inak šíriť akýmikoľvek prostriedkami bez predchádzajúceho písomného súhlasu autora.

Prvé vydanie

Slovenská verzia © 2013

Táto kniha je určená všetkým, čo hľadajú cestu …

cestu k tomu, ako byť fit pri cestovaní, ale aj doma.

Všetkým, čo hľadajú cestu k lepšiemu životu po fyzickej, mentálnej aj duševnej stránke.

Verím tomu, že ak už sa Vám dostala táto kniha do rúk, ste na dobre ceste.

Ak sa z celej knihy naučíte čo i len jednu jedinú pozitívnu vec, v ktorej som Vás inšpirovala, stálo mi za to ju napísať. Verím však, že toho bude oveľa viac, a že pochopíte základné súvislosti toho, čo Vám chcem sdeliť.

Ďakujem všetkým, ktorí mi priamo či nepriamo, vedome či nevedome, pomohli na mojej ceste. Bez Vás by som nebola tam, kde teraz som.

♥ Ďakujem ♥

Úvod

♥

Vedomosti ohľadom zdravej stravy a cvičenia som intenzívne získavala už od roku 2006, kedy som prišla na to, že nie je potrebné stráviť 2 hod denne v posilovni, aby ste boli fit. Od roku 2007 som sama do posilovne ani len nevkročila, lebo sú jednoduchšie metódy na to, aby ste sa udržali vo forme.

Za 29 rokov môjho života som nemala ani raz nadváhu a to som veľký jedlík, v množstve jedla sa teda nekrotím. Ak ma poznáte, teraz som Vám na tvári vyčarila úsmev, lebo v jedení proste nemám dno. Napriek tomu som si vždy dokázala zachovať štíhlu postavu.

Veľa z Vás o tom nevie, ale narodila som sa s pľúcami o jednu tretinu menšími ako každý iný človek, čo je obrovský hendikep, ktorý mi vždy bránil pri športovaní. Ani počas trekingu v horách som nemohla držať krok s ostatnými, lebo pľúca proste nestíhali dodávať telu kyslík, celá som sčervenela a zadychčala som sa.

Celý život som navyše trpela chronickým zápalom dutín, kvôli ktorému som si ani nemohla uskutočniť jeden z najväčších snov – potápanie. V 14-tich som prekonala operáciu nosa, aby som mohla zase dýchať. Každú zimu som pretrpela so zápalom dutín a kopu antibiotikami, ktoré liečili na 2 týždne, a potom sa to objavilo zase.

Moja mama vždy chcela, aby som sa stala lekárkou. Avšak, sama som videla, že lekári mi nevedeli s dutinami pomôcť a len sa to zhoršovalo, tak som to odmietla. Uvedomila som si, že tamaď cesta nevedie … a začala som skúšať niečo iné.

Tak som natrafila na surovú stravu, ktorú som vlastne podvedome už párkrát skúsila aj v minulosti. Keď som sa ja s takýmito (podľa lekárov) nevyliečiteľnými chorobami dokázala z toho dostať len vďaka strave, rada by som sa s Vami podelila s mojimi skúsenosťami.

Táto kniha Vám otvorí oči v oblasti stravovania, ale aj fyzickej aktivity, a takisto sa budeme venovať aj tomu mentálnemu a spirituálnemu zdraviu, ktoré k úplnej pohode neodmysliteľne patria.

Okrem mojich vlastných názorov sa môžete pozrieť aj na skúsenosti ďalších Slovákov a Čechov so surovou stravou. Pripájam aj čo radia ďalší cestovatelia a blogeri na to, aby ste boli fit pri cestovaní. Kniha je zameraná čiastočne na udržanie zdravia na cestách, ale všetky rady môžete použiť aj doma.

Prajem zdravé čítanie.

Môj príbeh

♥

Pamätám si, ako mi vždy všetci závideli, že som taká štíhla. A ešte o to chudšie som vždy vyzerala, keďže meriam 180 cm. Už odmalička som vždy počúvala „to sa máš, keď ty nepriberieš“. A v podstate mali aj pravdu. Maximálna hmotnosť, ktorú som kedy mala, bolo 65 kilogramov a už aj to sa okolie nestíhalo diviť, že aké musím mať ťažké kosti, keď vážim toľko „veľa.“

Za 29 rokov môjho života som ešte nebola ani raz tučná, a teraz Vám môžem s istotou povedať, že už ani nikdy nebudem, lebo tento rok som si konečne uvedomila, že byť štíhla a chorá alebo štíhla a zdravá je obrovský rozdiel. To prvé som bola mojich prvých 28 rokov, ale zdravá ako rybička budem odteraz ešte niekoľkonásobne dlhšie.

Pýtate sa ako si tým môžem byť taká istá? Nuž, viete ako sa hovorí. Každých 7 rokov vraj človek prechádza určitou zmenou a dostáva sa do novej etapy života (preto sú vraj aj vzťahy v kritickej fáze každých 7 rokov.) A teraz nastala aj tá moja životná zmena, a asi zatiaľ aj tá najväčšia, pri ktorej sa dlho udržím.

Prišlo to ale postupne. Lekárov a nemocnice nemám rada, antibiotikám a iným tabletkám som sa vyhýbala ako sa len dalo už pár rokov … až na jednu situáciu, a to môj nenávidený chronický zápal dutín, ktorý som mala snáď od narodenia.

Nepamätám si ani na jeden deň v minulosti, kedy som mohla dobre dýchať. V 14-tich som bola na operácii s dutinami, ale nepomohlo to a zápal sa vracal zakaždým pri ochladení a pravidelne som si tak pretrpela každú zimu. Stovky použitých hygienických vreckoviek som nechávala za sebou všade, kde som sa pohla.

Jediné, čo na bolestivý zápal dutín vždy pomohlo, boli silné antibiotiká tak na 2 týždne. Akokoľvek som ich nenávidela, musela som ich brať, keď som nechcela odpadávať od bolesti hlavy. Aj pri cestovaní mi dutiny znepríjemňovali cesty. Neznesiem klímu, ani silný vietor, vysoké nadmorské výšky, perlivé nápoje a drinky s ľadom už vôbec nie. Možno aj preto som si vyberala čo najviac destinácie s teplým počasím.

Až v lete 2013 mi to ale všetko došlo. 28 rokov som klamala samú seba a snažila sa presvedčiť, že jediná choroba, ktorú mám, je ten zápal dutín, ktorému sa nedokážem vyhnúť, veď je predsa chronický. Ale telo mi začalo dávať najavo, že sa nehorázne mýlim. Na konci 2012 som trpela nejakou alergiou a vyrážkami na tvári, dekolte a dokonca aj na chrbte, a tie som nemala ani v puberte! Nechápala som, o čo ide ...

Na konci júna, keď som bola na ceste domov na Slovensko po 5-tich mesiacoch cestovania, som bola zničená, v strese, zase so 65-timi kilami a alergiou na pleti. Až vtedy som si uvedomila, že predsa veľmi dobre viem, že keď nie je pleť dokonalá, problém je hlboko vo vnútri tela!

Detox, ktorý som skúšala v zime predtým nestačil, a tak som sa hneď doma vrhla na čítanie ebookov a pozeraní videí o zdravom životnom štýle. O zdraví som vedela toho veľa, veď som sa zúčastnila od roku 2006 aj zopár kurzov, keď som chvíľu pracovala popri vysokej škole ako poradkyňa zdravého životného štýlu. Odvtedy som radila známym a rodine, ako postupovať a získať zdravie.

Tentokrát v júni som však natrafila na facebooku na takzvanú RAW skupinu. Neviem, či som o takom niečom počula už aj niekedy predtým v zahraničí, ale ak aj áno, až teraz ma to úplne osvietilo. Teraz bol ten pravý čas, teraz som bola na zmenu pripravená.

Prišlo to ako na zavolanie. Moja intuícia je dosť silná a tak som verila, že toto je to pravé, čo mi pomôže k lepšej ceste. Zrazu sa okolo mňa začali vynárať ľudia na raw, čiže na surovej živej strave, ktorých u nás voláme vitariáni a každý deň som sa tešila na ich názory. Každý večer pred spaním som hltala nové články a videá aspoň tak 3 až 4 hodiny.

Až v júli 2013 som začala spomínať na minulosť a uvedomila si, že najlepšiu postavu, produktivitu a najviac energie som za 29 rokov mala v roku 2006 a 2007, keď som chodila do posilovne každý deň a ešte aj plávala. V tom období som bola prevažne na surovej zelenine a ovocí a len zriedkavo som si dala niečo varené. Trvalo to však len pár mesiacov a potom ani neviem prečo som zase skĺzla do bežnej stravy. Odvtedy som v posilovni nebola ani raz. Naozaj ani len jediný krát od roku 2007!

Začala som rozmýšlať a spisovať si všetky zdravotné problémy, ktoré som mala … alergia na prach, slzenie očí, dvakrát veľká cysta na ľavom zápästí, praskanie v každom kĺbe, nadmerné potenie, lámanie nechtov, meniskus v pravom kolene …

Zoznam sa za dva dni poriadne naplnil a až vtedy mi došlo, že nič z toho nebolo normálne a v zdravom tele by sa nemohlo a nemalo vyskytnúť.

Štíhlosť ešte nič neznamená. Keď som bola malá, tak moji rodičia chodili predávať ovocie a zeleninu na trh. Myslím si, že to nejak zakorenilo vo mne lásku k trhom, ktorým sa ešte stále dokážem tešiť ako malé dieťa, keď na nejaký natrafím na cestách po svete. Potom sa to však nejako zvrtlo …

A od mojich 7-ich rokov vlastnili rodičia obchody s potravinami, kde som si mohla ujedať kľudne aj 3 čokolády a kopu iných sladkostí denne. A všetko to biele pečivo, pizza, a chutné, ale strašne nezdravé slovenské, ale aj zahraničné jedlá, ktorých sa za 29 rokov vo mne nahromadilo!

S otvorenými ústami som sama zízala na zoznam chorôb pri ich spisovaní.

Prišlo mi z toho zle. Telo je také múdre, že mi to samo dávalo najavo už 3 roky, keď sa mi začali objavovať cysty, čo je jasný dôkaz nadmerného nevylúčeného odpadu v tele, a takisto aj tá spomínaná alergia na koži.

Bola som však rada, že som sa predsa len konečne spamätala. Veď viete, čo sa hovorí … lepšie neskoro ako nikdy!

Teraz už viem, že svojmu telu treba naslúchať. A nemyslím tým, keď si pýta pizzu, to je niečo úplne iné. Nepočúvajte diablika na Vašom ramene, ale intuíciu - toho anjelika, ktorý Vám chce otvoriť oči.

Bohužial v súčastnosti to funguje tak, že najprv čakáme, kým máme nejakú chorobu a potom sa ju snažíme nejak liečiť. Ale malo by to byť presne naopak. Prevencia chorôb je základným kľúčom k úspechu a zdraviu.

Pravdou je, že každý z nás sa skôr či neskôr musí začať zaoberať svojím zdravím a čím skôr, tým lepšie a tým krajšie bude to, čo sa mu podarí dosiahnuť.

Ako som už spomínala, na začiatok som si postupne spísala všetky problémy, ktoré sa u mňa objavili buď raz alebo viackrát za život. *Niektoré veci možno nebudú veľmi príjemné.

Zdravotné problémy, ktoré som mala

- meniskus – pri každom ochladení teploty vonku bolesť a pichanie v pravom kolene (od nehody pri lyživaní a na motorke)

- alergia na slnko cez menštruáciu

- sčervenanie kože na slnku po parfémoch – na krku a na vnútornej strane zápästia

- bolesť hrdla

- chronický zápal dutín

- mastná pleť na tvári, hlavne na čele

- nebadateľné bradavice na prstoch

- ženské problémy – hlavne pri jedení veľa sladkostí

- nadmerné potenie

- cysty na ruke na ľavom zápästí – mala som cystu dvakrát, raz mi jej vnútro vytiahli injekciou von na chirurgii a ešte dlho to potom bolelo; druhýkrát som si ju rozmasírovala a zmizla sama

- zápal ľavého vaječníka v 2006 – odvtedy na tom mieste cítim akoby kameň

- silný PMS s výkyvmi nálad a strašnou chuťou na sladké a na jedlo celkovo

- zubné kazy

- kosti a kĺby – aj ich škrípanie pri pohybe

- palec na nohe - bolesť v kĺbe jedného palca vždy pri zhoršení počasia, pravdepodobne mám takú menšiu dieru v kĺbe

- strašne suchá pokožka

- občasné brnenie v rukách a prstoch, hlavne v noci

- kŕče v lýtkach v noci – mala som obdobia, keď som sa na ne dokonca i budila

- slzenie očí na slnku – bez slnečných okuliarov ani na krok

- na nechtoch som niekedy mala biele škvrny – čo je dôkazom zlého vstrebávania vápnika

- pigmentové škvrny na rukách – pehy (sú z AGE pri tepelnej úprave jedla a vyhodia sa na pokožke na slnku). Mám ich veľmi málo, ale nejaké sú.

- vysoký cholesterol – pravdepodobne aj z neustáleho stresu pri cestovaní

- vysoký pulz – bežne okolo 90 alebo aj 100

- tlkot srdca – viackrát sa mi stalo, že mi srdce zrazu začalo biť tak silno, že som si musela sadnúť a poriadne sa nadýchnuť, kým to prestalo

- nízky tlak

- vyrážky na pleti, dekolte a chrbte

- celulitída – hoci som bola relatívne štíhla, vždy som ju mala (je to spôsobené prekyslením organizmu)

- bolesť chrbtice – keďže som vysoká, mám skoliózu už od detstva a bez plávania a masáží aspoň 2-krát týždenne som mala roky obrovskú bolesť

- nespavosť – aj blogovať som začala kvôli nespavosti, takže jej za môj skvelý životný štýl môžem byť vlastne vďačná, ale inak to nie je žiadna sranda

- depresia, nervozita, nespokojnosť

- ráno po zobudení som sa hneď musela najesť, max do 30 minút, inak som bola strašne nervózna

- neustála zima – keď ostatným ešte zima nie je, ja sa už trasiem. Vysoké teploty som tiež neznášala dobre.

Ako sami vidíte, na to, že som mohla zjesť čo som chcela a „nebolo na mne nič vidieť“ ako vždy tvrdili ostatní, som však viditeľne zdravá nebola. A to ani zďaleka. Prišla som na to, že tvár a telo nám chcú vždy niečo povedať a pri chorobe prosia o pomoc. Treba počúvať symptómy, ktoré vidno na povrchu.

Sama som sa zhrozila nad mojím zoznamom a dúfam, že Vaša reakcia bola rovnaká. Žena, ktorá vyzerala zdravo, štíhlo a sviežo a pritom trpela týmto všetkým ešte pred 30-tkou? (au, to číslo trochu zabolelo!)

Teraz Vás žiadam, aby ste aj Vy boli úprimní sami k sebe a spísali si Váš zoznam, ktorý sa tak snažíte pred sebou skryť. Kľudne si na neho doprajte aj pár dní, kým si na všetko spomeniete. Myslite hlavne na to, že klamať a tajiť sa nevypláca, a už vôbec nie klamať sebe samému, tak si povedzte pravdu.

Verte mi, že nič zo spomínaného zoznamu vyššie NIE je a ani nemá byť pre zdravých ľudí normálne.

V tele sa všetko usádza ako keby kvapkala voda v jaskyniach a postupom času vytvárala stalagmity a stalaktity vo vnútri nášho tela, ktoré sa navonok prejavia až po pár rokoch usádzania. Všetky tieto vyššie uvedené problémy väčšina z nás ani nechápe ako problémy, ale niečo „normálne“, čo má predsa každý. Ale zdravý človek nič z toho nepociťuje.

Veľa z nás si neuvedomuje, že sme sa všetci narodili s obrovským darom, a to, že naše telo je schopné vyliečiť sa samo, ak mu správne pomáhame. Každý z nás má v sebe túto silu, stačí jej len dať priestor na zrealizovanie sa.

Prečo som zmenila stravovanie

K zmene stravovania a celého životného štýlu ma počas posledných troch rokov viedli aj osobné záležitosti, keď môjmu ujovi len o 12 rokov staršiemu (mal vtedy 38) diagnostikovali rakovinu žalúdka. Odvtedy som strávila skoro každý deň nejakým vzdelávaním sa o zdravej strave, aby som mu aspoň nejako mohla pomôcť.

Veľmi ma však nikto nepočúval, veď ako by som mohla predsa vedieť viac ako lekári. V tej chvíli som sama čo najviac obmedzila mäso, všetky sladkosti okrem čokolády, mliečne výrobky ako smotana, maslo (začala som používať olivový olej namiesto masla), mlieko (naučila som sa piť sójové – na čo som až neskôr prišla, že aj to je nevhodné kvôli hormónom a GMO) a jogurty som vylúčila úplne. Tiež si živo pamätám ako ujovi v nemocnici vraveli, že kupované krabičkové džúsy mu zväčšujú nádor, a už je to 3 roky, čo som sa takého džúsu nenapila.

Bohužiaľ to dopadlo tak, že 2 mesiace po tom, ako som odcestovala do Ázie, ujo zomrel. Nemohla som ho radami podporovať na diaľku a najprv som si jeho smrť aj vyčítala, ale čoskoro som si uvedomila, že neostáva mi nič iné ako si odpustiť a zmeniť to, čo sa ešte dá.

To, že každý človek má v sebe 750 000 rakovinotvorných buniek, je fakt. Ale tiež je faktom aj to, že zdravý imunitný systém sa s nimi všetkými vie vysporiadať.

Úprimne? Ujova smrť ma dosť dostala.

Najľahšie je pracovať na svojom vlastnom živote, tak som začala tam.

„Ak chcete zmeniť svoj život, musíte zmeniť svoj život.“ Vincent Roazzi.

Viem, že po ujovej smrti som mala veľké psychické problémy a už nechcem podobný pocit zase zažiť. Prinajmenšom nie, keď pôjde o moje vlastné zdravie, ktoré si ako jediné viem ustrážiť, hoci by som bola najradšej, keby som mohla vylepšiť aj zdravie celej mojej rodiny a známych.

Kľúčom je rozhodnúť sa, že už nebudete žiť tak, ako ste žili doteraz. V prvom rade treba na zmenu odhodlanie a vytrvalosť, urobiť prvý krok, začať s tým a postupne na sebe pracovať. Neprestávať je dôležité. Tiež si uvedomiť, že zmenu chcem ja sama/sám, nikto ma do toho nenúti a uskutočním to, nech ma to stojí toľko energie, peňazí, času a sily, koľko je treba. Toto si pripustím a uvedomím si, že to je to, čo chcem ja sám. Ak priznávam, že som ochotný niečo zmeniť, potom budem toho aj schopný a podarí sa mi to. Presne tak som začala aj ja.

Pri zdravej strave je podľa mňa najväčší problém to, že si človek sám seba neváži dostatočne na to, aby si uvedomil, že má na výber. Nebudem tu teraz hovoriť o chudobných deťoch v Afrike, ktoré nemajú čo jesť, ale o nás ostatných, ktorí na výber naozaj máme. A ja sama som toho názorným príkladom.

… Slobodné dievča z malého slovenského mestečka, kde líšky dávajú dobrú noc, sa rozhodlo vzbúriť a dobiť svet aj hlavou proti múru. Mám prácu ako veľmi málo ľudí na svete, dokonca často počúvam, že moja práca je ideálna a čo by za ňu ľudia dali.

Nejde len o moju prácu, že je tak trošku iná, ale to isté platí u mňa aj so zdravím. Nemocniciam sa maximálne vyhýbam a dúfam, že budem ešte aspoň ďalších 70 rokov :) Ale to všetko ma niečo stojí, nejde to samo. Som rada, že som dostatočne inteligentná na to, aby som si uvedomila, že naozaj žijem len raz a každý deň chcem naozaj žiť naplno, robiť veci, ktoré ma napĺňajú, pomáhať iným, a nie behať po lekároch a sťažovať sa na dlhý zoznam chorôb, ktoré mi bránia robiť veci, ktoré fakt robiť chcem. Lebo hovorte si čo chcete, ale v súčastnosti len malé percento ľudí je zdravých. Som strašne vďačná za to, že patrím k nim.

Ale ako hovorím, problém je v tom, že ak chcete niečo dosiahnuť, musíte o to bojovať. A ja bojujem každý deň aj za moju prácu, aj za zdravý životný štýl. Som dospelá a zodpovedám za svoj život sama. Začnite byť zodpovední aj Vy za ten svoj život. Dá sa to.

Prestaňte sa vyhovárať.

Máte život vo svojich rukách.

Nedovoľte Vašim zlým návykom vytvoriť postupne veľkú snehovú guľu, ktorá Vás čoskoro prevalí.

Viem, že si veľa ľudí neuvedomuje, alebo skôr nechce priznať to, aký vplyv ma na nás a celý náš život to, čo jeme a to, čo pijeme. Stále dookola sa sami seba snažíme presvedčiť, že nad naším zdravím nemáme skoro žiadnu moc a kontrolu, ale opak je pravdou. Len 2 - 5% všetkých chorôb sú zdedené, za tie ostatné si môžeme my sami výberom stravy a celého životného štýlu.

Ak ešte stále nemáte dostatočný dôvod prečo začať zdravší život práve teraz, tak sa skúste zamyslieť nad týmto prirovnaním. Vy máte vlastne vzťah so svojím telom. Chceli by ste mať vzťah s niekým, kto Vám ubližuje a komu ubližujete Vy? Nezdravý spôsob života je presne taký začarovaný kruh. Vy dávate telu látky, ktoré mu ubližujú a ono Vám to potom vracia naspäť v podobe chorôb a nedostatku energie.

Tu prichádza otázka:

Ako dlho by ste chceli vedome vydržať vo vzťahu s človekom, ktorý Vám robí zle?

Tak prečo chcete aj naďalej zotrvávať vo vzťahu k svojmu telu? Vo vzťahu, ktorý ani Vám, ani Vášmu telu neprináša nič dobré?

Prečo sa stále držíte zlozvykov? Čo za tým naozaj je?

Tiež sa snažíte zakryť niečo, čo je vo Vašom vnútri, niečím, čo je mimo Vás?

Aj ja som riešila psychické problémy jedlom. Viem, aké to je.

Je zaujímavé, že drvivá väčšina ľudí sa správa k svojmu telu ako ku nepriateľovi a pritom je to to jediné, naozaj jediné, čo celý život máme k dispozícii. Dávame mu odpad, nestaráme sa o neho, ale stále čakáme, že bude podávať skvelý výkon. Veď aj o auto či dom sa staráme oveľa viac, lepšie a aj častejšie ako o svoje telo. Upratujeme ich, čistíme, vymieňame olej a dodávame im to najlepšie na trhu a len najlepšiu kvalitu. Bez oleja a benzínu auto proste nebude fungovať … ale stále čakáme, že naše telo bude fungovať bez vitamínov, minerálov a toho najlepšieho, čo mu môžeme poskytnúť. Aká irónia, čo?

Viem, že Vy sami ste svojimi najväčšími nepriateľmi. Možno nemáte odvahu prekonať sa, tak sa na to skúste pozrieť z iného hľadiska.

Keby bol chorý niekto Vám blízky, chceli by ste mu pomôcť? Verím, že určite áno. Tak teraz s rovnakým odhodlaním začnite pomáhať najprv sebe.

Teraz Vám dávam minútu na to, aby ste sa nad tým zamysleli. Viem, že dôjdete k rovnakému názoru ako ja ...

So zmenou treba začať hneď tu a teraz.

Ako sa mi zlepšilo zdravie

Hneď ako som začala v júli 2013 čítať všetky knihy a online články o surovej strave a aplikovať to na sebe, každým dňom som badala na sebe viditeľné zmeny:

- za 3 mesiace som schudla 10 kg zo 65 na 55 kg, išli dole hlavne tuky

- hlieny mám oveľa menej, už skoro vôbec nemusím siahať po vreckovkách, ktoré boli predtým mojím najlepším priateľom

- mám niekoľkonásobne viac energie

- mám veľa nových plánov, lebo mám pocit, že ma čaká ešte 100 rokov života a každý jeden deň chcem zmysluplne vyplniť

- srším dobrou náladou a náchylným optimizmom

- žiaden ťažký pocit na žalúdku, hneď po jedle môžem ísť ďalej pracovať

- poobedňajšia siesta? Už ani chuť na ňu nemám a vôbec si nepotrebujem ľahnúť. Využívam energiu z jedla na správne veci a nie na nekonečné trávenie, ktoré ma spomaľuje pri iných aktivitách.

- potím sa asi o 80% menej a pot je skoro bez zápachu

- bolesť chrbice ustúpila o najmenej 90%, predpokladám, že aj vďaka jóge

- vyrážky mi zmizli, pleť sa vyhladila a je jasnejšia – pokožka je naším najväčším orgánom tela a približne tretina živín, čo skonzumujeme, sa použije na pokožku, takže rýchlo vidno rozdiel

- tuk na vnútornej strane stehien skoro úplne zmizol – za 3 mesiace som na každom stehne schudla 7 cm objemu bez trápenia sa v posilovni

- tuk na bruchu, na bokoch aj zadku sa zmenšil asi o 5 – 9 cm (myslite na to, že aj predtým som bola štíhla a veľa vonkajšieho tuku som na sebe nemala, takže išiel dole vnútorný tuk spolu s uloženými toxínmi)

- príznaky PMS sú pred každou menštruáciou menšie a menšie a neviem sa dočkať, kedy úplne zmiznú (vďaka raw strave som prežila úplne prvú menštruáciu v živote, kedy som na ukľudnenie nepotrebovala zjesť každý deň aspoň 100 gr čokolády, ale za celých pár dní menštruácie som nezjedla ani jednu kocku! Pre mňa je to obrovský pokrok.)

- kratšia menštruácia (z pôvodných 7 dní už len maximálne 3) a už menšie, resp. skoro žiadne bolesti

- spevnili sa mi nechty a rýchlo rastú (predtým mi stačilo si ich strihať asi raz za mesiac, teraz najmenej dvakrát), vlasy takisto rastú rýchlejšie

- som menej nervózna, viac kľudnejšia a len tak ma ľahko nič nerozhodí

- lepší spánok, celoživotná nespavosť teraz znamená, že zaspím za pár minút a sú noci, kedy sa ráno zobudím v tej istej polohe, v ktorej som aj zaspávala bez toho, aby som sa vôbec v noci zobudila. Neporovnateľne veľký rozdiel oproti chronickej nespavosti, ktorou som trpela.

- ráno vstávam plná energie, čo sa mi dovtedy ako nočnej sove a nie rannému vtáčikovi nikdy nepodarilo. Dokonca nepotrebujem ani budík a dobrovoľne vstávam o 8h, hoci teoreticky by som mohla spať dokedy chcem.

- ráno mám svieži pocit v ústach, žiaden typický ranný zápach

- stačí mi raňajkovať kľudne až po 3 hodinách odkedy vstanem - bez nervozity

- 4 zuby, ktoré som mala veľmi citlivé pred zmenou životosprávy a už už som čakala nové kazy, sa akoby zázrakom zlepšili, citlivosť zmizla. Vraj sa kazy na zuboch robia z dehydrovaného jedla, čiže všetko sušené, ale aj varené a pečené sa lepí na zuby a potom to tam ostáva. Ovocie a zelenina majú v sebe veľa vody, takže sa nelepia a nekazia tak zuby. Tiež sú zásadité a kazy sa tvoria len v kyslom prostredí v ústach. Na zuby som začala používať klinčekový a oregánový olej (na Slovensku objednávam cez Bio Rastlinné Oleje), ktoré si niekedy večer pred spaním natieram na citlivé zuby. Tiež si robím ráno tzv. oil pulling a vyplachujem si ústa s kokosovým olejom od Purity Vision (dá sa kúpiť v aj v DM drogérii.)

- zápcha alebo hnačka mi nič nehovorí

- nafúknuté brucho po určitých jedlách už nepoznám. Po žiadnom raw jedle si už nemusím rozopínať gombík na rifliach, aby som sa mohla nadýchnuť.

- žiadna alergia na slnko sa už u mňa neprejavuje

- kĺb v palci na nohe som necítila už dávnejšie. Správa sa ako každý iný palec.

- nekrúti sa mi už v hlave ako niekedy pri rýchlom vstávaní, tlak sa upravil

- pulz je 60 – 80 (takýto dobrý som nemala, odkedy mi zomrel brat v r. 2006, takže pre mňa naozaj skvelá zmena)

- tlkot srdca je normálny, žiadne výkyvy už nezaznamenávam

- uvedomila som si, že ak pri cestovaní náhodou nemám čo zjesť každé dve hodiny ako dovtedy, už nemusím stresovať, lebo dávam telu dosť živín i tak a menšie hladovky len prospejú na detoxikáciu

- vrásky na tvári a krku sa zmiernili (odporúčam ružovú vodu od Purity Vision)

Sama som prekvapená zo všetkých týchto zmien, ktoré prebehli v pomerne krátkom čase. Takto skvele som sa fyzicky, a ani psychicky necítila ešte nikdy … naozaj nikdy za 29 rokov. A ešte stále zaznamenávam postupne nejaké zmeny k lepšiemu.

Takejto životnej zmene u mňa dopomohol hlavne prechod na surovú stravu, ktorý mi trval asi mesiac, kedy som sa postupne vzdávala určitých jedál a návykov. Od augusta 2013 som už vitariánkou a čím ďalej, tým menej mám chuť na tepelne upravované jedlá, sladkosti či slané.

V ďalšej časti tejto knihy sa chcem s Vami podeliť o nadobudnuté rady a dôležité tipy o tom, ako byť fit nielen pri cestovaní, ale aj v normálnom stereotype života. Priblížim Vám trochu zo zákulisia všetkého, čo mne osobne, ďalším vitariánom, ale aj známym blogerom a cestovateľom pomáha udržať sa fit doma, ale aj na cestách.

Rozoberieme zdravotnú stránku, potravu, ale aj športy, a samozrejme sa pozrieme aj na duchovné a mentálne zdravie, ktoré ide ruka v ruke fyzickému zdraviu človeka.

Chcete sa aj Vy tešiť z maličkostí, z toho čo ponúka každý deň?

Chcete vstávať každé ráno s radosťou a tešiť sa z nového dňa?

Chcete byť šťastní, vyrovnaní a mať pokožku ako hodváb?

Chcete dokonale precítiť všetky emócie a konečne zistiť o čom je vlastne život?

Chcete mať konečne energiu na plnenie si svojich snov?

Pýtate sa ako prežiť život naplno?

(A čo tak bonus - lepší sex? To snáď zarezonuje u veľa z Vás.)

Tu je recept ako na to …

Pridajte do svojho jedálnička čo najviac čerstvej surovej stravy, ovocia a zeleniny. Je to naozaj také jednoduché.

Staroveká múdrosť hovorí, že stravou môžeme naozaj ovplyvniť to, ako sa cítime fyzicky, duševne aj intelektuálne. A osobne to môžem aj potvrdiť. Veď aj liečitelia podávajú chorým ľuďom čerstvé šťavy, bylinky a odporúčajú pôsty.

Treba ísť na to postupne krok za krokom. Začať s tou najľahšou vecou, osvojiť si ju ako zvyk, a potom pokračovať na ďalší krok. Je to takto jednoduchšie pre väčšinu ľudí, aj keď za seba musím povedať, že mne to išlo ľahšie zmeniť skoro všetko naraz. Trpela som možno viac, ale len pár dní, a premena bola oveľa rýchlejšia.

Treba si hlavne uvedomiť, že ovocie a zeleninu chápeme ako celé jedlo, a nie len ako snack, desiatu, olovrant či dezert. Zmena tohto základného postoja pomôže viacerým pri ďalšom výbere jedla.

Poďme sa podrobnejšie pozrieť na „nový“ trend v stravovaní s menom raw veganstvo, ktorému sa hovorí aj surová strava, vita strava či živá strava.

História surovej stravy

♥

Zo surovej stravy žili ľudia vlastne tisícky rokov a doteraz aj v určitých oblastiach často žijú. V 16-tom storočí prekvapilo francúzskych moreplavcov, o ktorých napísal britský filozof Herbert Spencer ako si vyliečili veľa chorôb, ktoré získali na mori, vďaka surovej strave, keď ostali pár mesiacov s domorodým národom v okolí rieky Svätého Vavrinca na východe Kanady. Moreplavec Jacques Cartier bol v úžase, keď sa po niekoľkých mesiacoch vrátili na ostrov s domorodcami, kde zanechali svoju posádku, ktorú nenašli mŕtvu, ako očakávali, ale v plnom zdraví.

Ďalej treba spomenúť svetoznámy národ Hunza žijúci vo vysokých horách Pakistanu dožívajúci sa okolo 100 rokov vďaka veľkému podielu netepelne upravovanej stravy, a hlavne konzumácii klíčkov, marhúľ a ich jadierok. Hunza nie sú náchylní na degeneratívne choroby, rakovinu, ani poruchy srdcovej činosti či infarkt ako je tomu v západnych kultúrach zvykom. Rovnako sú na tom Indiáni Otomí v Mexiku.

Podobne jeden z najstarších národov na Zemi žijúci na japonskom ostrove Okinawa, jednom z ostrovov Ryukyu, vďačili za svoju nízku úmrtnosť ešte donedávna živej strave. Výskum z 2007 poukázal na to, že domorodcovia z Okinawa umierajú v priemere 2 až 7-krát menej na rakovinu ako Američania v rovnakom veku, a až 7-krát menej na infarkt. Ich tradičná strava bola založená na nízko-energetických jedlách, vysokom množstve prijatých karbohydrátov, ale nízkom príjme bielkovín a tukov.

K nám však asi najbližšie sa surovej strave začal ako prvý venovať švajčiarsky pastier, neskôr lekár a nutricionista Maximilian Bircher-Benner, ktorý objavil müsli tyčinku. Po tom, ako si vyliečil žltačku len jedením surových jabĺk, založil v roku 1897 v Zürichu sanatórium nazvané Vital Force, kde dlhé roky liečili ľudí jedením ovocia, zeleniny a orechov, skorým spánkom a fyzickou aktivitou.

Neskôr Norman Walker, asi najslávnejší vitarián a nutricionista, ktorý bol zástancom čerstvo odšťavených džúsov zo surovej zeleniny a ovocia. Tvrdil, že až 80% chorôb pochádza zo zaneseného čreva. Preslávil sa tiež jeho 6-timi knihami. Podľa Normana, tepelne upravená strava je mŕtva, a hoci čiastočne vie udržať telo pri živote, energia, vitalita a celkové zdravie sa pri nej znižujú. Rôzne zdroje uvádzajú, že sám Norman sa dožil od 99 do 119 rokov. Doteraz sa predáva hydraulický odšťavovač, ktorý vynašiel. Aj doktor Max Gerson liečil rakovinu surovými džúsmi.

Koniec ukážky

ISBN (EPUB): 978-80-971725-0-3

ISBN (MOBI): 978-80-971725-1-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2014

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Titulná strana

Úvod

Môj príbeh

Zdravotné problémy, ktoré som mala

Prečo som zmenila stravovanie

Ako sa mi zlepšilo zdravie

História surovej stravy

18 dôvodov, prečo jesť surovú stravu

Ako začať – očista tela

Tiráž