Igor Nopp

Egopriestor

Psyché, hlava, psychika, telo, osud...

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

Copyright © Igor Nopp

ISBN (EPUB): 978-80-971725-2-7

ISBN (MOBI): 978-80-971725-3-4

ISBN 978-80-971571-0-4

Rok 2014

Vydal INBA s.r.o.

Náklad 1 000 ks

Tlačiareň Cicero

Východiská

Sme útvar hmoty. Konglomerát jemnej a hrubej hmoty. Ľudská bytosť. Tento zvláštny, mimoriadny, ojedinelý útvar hmoty slúži na zmenu kvality bytosti Univerza. Bytosť je súčasťou Univerza, je jeho základnou zložkou.

V Univerze neplatia ľudské predstavy a túžby. Žiadnu platnosť ani funkčnosť tu nemajú ľuďmi vytvorené systémy a pravidlá fungovania pozemských bytostí. My, ľudské bytosti si nedokážeme predstaviť a pochopiť fungovanie Univerza v tej forme, v akej sme, pretože máme spoľahlivo blokované informačné a energetické kanály na Univerzum. Nemáme na to „výbavu“.

o

Ľudský život, existencia ľudských bytostí by bola jedna nezmyselná a smiešna pechorina, ak by to nebola súčasť zmysluplného, vyššieho systému!

oOoOo

Môj život riadim ja, ego

Ži a zostaň sebou

úsmev v srdci znova

žiť život je vedou

budúcnosť je tvoja

Svoj život si riadim sám. Ja som zodpovedný za to aký je. Je taký, ako si ho ja sám naformujem. Taký, aký chcem, aby bol. Je taký, ako hlboko som rozhodnutý akceptovať skutočnosť, že mám k dispozícii limitovaný fyziologický a psychologický základ. Aké mám „vybavenie“. Je taký, ako ďaleko a hlboko si pripustím pôsobenie vonkajších aj vnútorných faktorov. Je môj. Áno, všetko z môjho prostredia, ale aj zvnútra, ma ovplyvňuje. Rodičovská výchova. Pobyt v rodine, kde som sa narodil. Aj tej, ktorú som vytvoril ja. Ovplyvňuje ma prostredie všetkých sociálnych skupín, ktorých som členom. Aj tých, ktoré sa pri mne vyskytujú len sporadicky, okrajovo. Ovplyvňujú ma, ak ich sledujem, ak nasledujem príklady spôsobu života autorít a celebrít a zaužívané pravidlá správania sa. Zaužívaná filozofia väčšiny. Ovplyvňuje ma môj zdravotný stav. Ovplyvňuje ma moja harmónia či disharmónia. Moja harmónia, ale aj harmónia vonkajšieho prostredia. Ovplyvňuje ma fyzikálne prostredie. Je množstvo faktorov, ktoré ma tlačia do rozličných polôh života, stavov, postojov a aktivít. Je náročné odolávať im.

Ja rozhodujem. Napriek permanentným tlakom a pokusom s cieľom ovplyvniť ma, o tom, aký bude mať účinok ten, ktorý faktor, ktorý na mňa pôsobí, rozhodujem ja. Ja rozhodnem, či ho vôbec budem akceptovať. Ja rozhodnem o tom, aký budem a ako sa budem správať.

Počas trvania života si túto našu právomoc, aktivitu a silu neveľmi uvedomujeme a neveľmi ju využívane. Väčšinou prijímame tlak zvonku aj zvnútra ako prirodzený, nevyhnutný a prispôsobujeme sa. Tak sme sa rozhodli. Z psychologickej a terapeutickej praxe poznáme aj  zvláštny, zaujímavý, paradoxný jav v prispôsobovaní sa, o ktorom je vhodné si čosi povedať. Paradox, kedy sa ľudská bytosť neriadi sama ale prispôsobuje sa svojmu okoliu. Tak, aby zodpovedal predstavám svojho okolia, ktoré o ňom má. Ak všetci majú o niektorom človeku mienku, že je slabučký a choručký, tak časom tento človek ich predstavám rád vyhovie, prispôsobí sa. Vzal na seba ich šablónu, ich model a „hrá“ slabocha. To preto, aby boli ostatní spokojní a aby on bol s týmto všeobecným názorom v harmónii. Preto, aby bol s členmi svojej skupiny konformný. Keď sa prispôsobí, tak prestane mať konflikt medzi tým aký v skutočnosti je a tým čo od neho očakávajú v skupine. Čo od neho očakáva ním uznávaná autorita. Rodič, kamarát, šéf, kolega, lekár, kňaz... Takto sú všetci spokojní a vládne medzi nimi harmonická atmosféra. „Sme svoji“. Podobne ako sme použili príklad vymodelovania slabého chudáka, môžeme „vymodelovať“, vytvoriť aj agresívneho zločinca, či nepríjemného „vŕtala“, pedanta. Ľudská bytosť sa takto prispôsobuje „spoločenskej objednávke“. Prestáva byť sama sebou.

Všetky tieto procesy, ktoré tu spomíname, sa odohrávajú v egopriestore. V ňom sa rozličné vplyvy zvonku, zvnútra stretávajú a konfrontujú sa s jeho riadiacimi zložkami. Tie ho spracujú do konečného výsledku. Po spracovaní podnetov riadiacimi zložkami zostáva pôsobiť v egopriestore iba ten, ktorý egopriestoru vyhovuje. Ten bude ovplyvňovať správanie sa ľudskej bytosti, jeho postoje a jeho psychofyziologickú kondíciu. Ostatné vplyvy, ktoré neprešli sitom egopriestoru, neregistrujeme, odmietame, zahadzujeme.

Náš život neriadi nikto. Ak pozorujeme niekedy dramatickú zmenu spôsobu života, či len zdravotného stavu, tak to sú spravidla iba účinky silných stimulov, impulzov do egopriestoru. Zásahy, ataky bytostí, alebo fyzikálneho prostredia. Zvonku aj zvnútra. Ľudská bytosť sa im, vzhľadom na ich silu, prispôsobí a riadi sa nimi. Rozladili jej egopriestor a ľudská bytosť sa prispôsobuje aby ho zharmonizovala. Ak sú atakujúce stimuly naozaj silné, tak môžeme bežne pozorovať ďalší, nie veľmi obvyklý jav, dramatickú zmenu, „zázraky“ typu „vstaň a choď!“ Úspešný príkaz vyčistí egopriestor a ľudská bytosť vykoná to, čo sme jej nariadili. Potlačili sme všetky ostatné, pretrvávajúce aj škodlivé vplyvy My, terapeuti, to využívame v liečiteľskej praxi. Modelujeme želaný stav.

Väčšina ľudských bytostí žije tak, ako chce. Podľa svojich dispozícií a túžob. Nenechá sa zmanipulovať do neprirodzeného stavu. Žije podľa seba. Žije a zostáva sebou.

Svoj život si riadim sám. Ja, Ego. V egopriestore.

oOoOo

Egopriestor

Čo máte na mysli ak hovoríte o egopriestore?

Egopriestor je najdôležitejší rozmer a priestor ľudskej bytosti. Je to špecifické elektromagnetické pole, ktoré obsahuje jemnohmotné útvary a útvar hrubej hmoty. Egopriestor má každá ľudská bytosť. Zvieratá ho nemajú. Nemajú ho ani bytosti Univerza. Egopriestor vznikol ako výsledok ladenia spojenia jemnej a hrubej hmoty. Bytosti a telesného základu. Keď príde ku ich spojeniu počas tehotenstva, hneď na začiatku si začínajú vytvárať podmienky ich spoločnej existencie, podmienky života. V prvom rade sa vytvorí spoločné elektromagnetické pole. Pred spojením majú obidva tieto subjekty svoje vlastné polia. Je v záujme oboch subjektov aby vytvorili niečo, čo ich spája, prepája a riadi. Spracováva zážitky. Využívajú na to svoje elektromagnetické polia. Tie si adaptujú jeden na druhého. Tak sa spájajú a prispôsobujú pomerne ľahko, rýchlo a vzniká jedno spoločné eletromagnetické pole. Po spojení si bytosť a telesný základ vytvoria v spoločnom elektromagnetickom poli ďalšie jemnohmotné útvary, prvky, ktoré ich spájajú, organizujú a riadia. V spoločnom priestore, ktorý je na začiatku procesu rozvoja, sú takto: bytosť Univerza – jemná hmota; vyvíjajúci sa plod, embryo – hrubá hmota; elektromagnetické pole jemnej hmoty; elektromagnetické pole hrubej hmoty a elektromagnetické väzby na rodičov, osobitne na matku. Toto všetko podlieha sile procesu spájania sa dvoch hlavných subjektov. Všetky prvky nového elektromagnetického poľa sa ladia tak, aby umožnili efektívne fungovanie ľudskej bytosti. Nové, spoločné pole spolu s  vytvorenými jemnohmotnými útvarmi je egopriestor. V doterajších úvahách sa pre tento útvar, pri vysvetľovaní správania sa človeka, používali názvy psyché, osobnosť, psychika, hlava alebo duša. Aj osud. Hovorili sme o niektorom človeku, že „ten to nemá v hlave všetko v poriadku“. To sme mali na mysli disharmóniu tohto priestoru. Ani jeden z týchto doteraz bežne používaných pojmov však neobsahuje všetky zúčastnené atribúty riadenia ľudskej bytosti a nie je prepracovaný natoľko, aby sme vedeli aká je ich forma týchto subjektov, aký je ich obsah, zloženie a o čo vlastne ide. Veď čo je duša, ak to nie je hmota? Ak to nie je hmota, tak to nie je subjekt existencie. Čo máme v hlave okrem hrubej hmoty- mozgu ktorý riadi iba procesy hrubej hmoty? Všetky tieto pojmy sú zahalené rúškom nepoznaného, rúškom tajomstva. Napríklad žiaden z nich, podľa sémantického významu, neobsahuje aj hrubú hmotu aj jemnú hmotu. Vťahujú sa alebo len na jemnú hmotu, duchovno, alebo len na hrubú hmotu, alebo hmotu vôbec neakceptujú, neuvažujú s ňou. Ako keby telo a psyché boli zvlášť. Samostatne, nezávisle existujúce. Egopriestor má jemnú aj hrubú hmotu. Obe sú v ňom rozhodujúce činitele riadenia ľudskej bytosti.

Hlavné subjekty spojenia zostávajú po celý čas života ľudskej bytosti tým, čo boli na začiatku, pri spájaní. Bytosť zostáva bytosťou Univerza a telo človeka zostáva človekom, telom človeka. V spojení sa ale obe zložky rozvíjajú. Do spoločného poľa vložia oba hlavné subjekty novovytvorené telesá, inštitúcie a zhluky energií, ktoré budú riadiť celé ich spojenie. Sú to jemnohmotné útvary vytvorené podľa informácií a pokynov z pamäti jemnej aj z pamäti hrubej hmoty. Minulé životy, dedičné charakteristiky tu hrajú významnú úlohu. Do spoločného poľa sa dostane vedomie, spoločná pamäť, srdce, vôľa, rozum, myseľ, prijímač a vysielač. Dominantná inštitúcia je tu „Ja“ ego. „Ja“ obsahuje súbor vnemov seba samého, ľudskej bytosti, aj okolitého prostredia. „ Ja“ je predstava o sebe. Voči svojmu vnútru, teda egopriestoru ako aj voči okoliu. „Ja“ obsahuje súbor postojov a kritérií. Podľa nich filtruje informácie, ktoré prepúšťa alebo neprepúšťa do vedomia. Triedi informácie pre pamäť hrubej hmoty a pamäť jemnej hmoty. Ja, ego, je nositeľom psychických vlastností prinesených jemnou hmotou. Psychických schopností a vlastností prinesených a  vyvinutých obidvomi subjektmi ľudskej bytosti.

Ja, ego, koordinuje aktivity celého priestoru, ktorý je dominantnou súčasťou ľudskej bytosti. Priestoru, kde sú v novom, spoločnom elektromagnetickom poli dva hlavné subjekty a už spomenuté, vytvorené inštitúcie. Tento priestor nazývame egopriestor. Egopriestor obsahuje aj okno ľudskej bytosti cez ktoré vteká do ľudskej bytosti energia. Aj vyteká. Obsahuje dráhy, cez ktoré vysielame signály a stimuly do okolia. A aj ich zvonka či zvnútra prijímame. Dostávame informácie. Ego kontroluje vstup aj výstup energie a  informácií. To nie iba voči okoliu, ale aj v rámci egopriestoru. Medzi hrubou a jemnou hmotou. „Ja“, ego je zodpovedné za integritu ľudskej bytosti. Ja, ego, je nositeľom inteligencie ako sumár schopností, ktoré sú nástrojom inteligencie.

Často počúvam pejoratívne výroky na adresu ega. Ako keby zapájanie ega do ľudských aktivít bolo niečo škodlivé. Naopak, ľuďom, u ktorých funguje ego optimálne, zvykneme hovoriť, že sú osobnosti. Pôsobia kompaktne a vyžarujú silu z elektromagnetického poľa. Bez ega, a jeho funkcie, nie je možný efektívny život ľudskej bytosti.

ooo

Nerozumiem tomu. Tak čo je teda riadiaci orgán života u človeka? Nie je to mozog ?

Vieme už, že sme konglomerát jemnej hmoty, bytosti Univerza a hrubej hmoty v podobe ľudského tela. Mäkkej hrubej hmoty. Tvrdá hrubá hmota, tá, ktorá má fixne vybudovanú vnútornú aj vonkajšiu štruktúru, je pre spájanie sa s jemnou hmotou nevhodná, nemožná. Spojenie musí umožňovať ďalší vývin. Tieto dve hmoty, mäkká hrubá a jemná spolu nesplývajú. To by nebol konglomerát, ale mix, ktorý by stratil všetky pôvodné vlastnosti spojených zložiek. Obidve zložky si svoje pôvodné schopnosti a vlastnosti zachovávajú. Len sú pravda obmedzené, resp. na strane hrubej hmoty, skvalitnené. Ale, zachovávajú sa.

Konglomerát jemnej a hrubej hmoty je za predpokladu dobrej funkčnosti hrubej hmoty pevný stabilný útvar. Jeho dve hlavné zložky sú spolu spojené gravitáciou. Sú vedľa seba, pri sebe. Pri „narodení“ vzniká medzi nimi gravitačné pole, silná elektromagnetická súvzťažnosť, ale nesplývajú. Netvoria jedno „telo“. Všetky „duchovné záležitosti“ sa takto nenachádzajú v tele človeka, ale v jeho jemnohmotnej súčasti, mimo fyzického tela. Bytosť Univerza nie je fixovaná v tele, niekde v hrubej hmote, ale pohybuje sa v  špeciálnom, jedinečnom elektromagnetickom poli, ktoré si konglomerát ľudská bytosť vytvorí. Toto pole, jeho prejav môžeme dokonca vidieť, pretože vydáva žiarenie. Je to tá známa „aura“. Vieme, že podľa stavu konglomerátu je aj aura príslušnej farby. Tvaru. Stav elektromagnetického poľa významne ovplyvňuje stav oboch hlavných komponentov ľudskej bytosti. Jemnej aj hrubej hmoty. V elektromagnetickom poli, v egopriestore sa nachádzajú všetky operatívne súčasti bytia človeka. Odtiaľ, z egopriestoru putujú a uskladňujú sa vytriedené informácie do pamäti hrubej hmoty aj pamäti jemnej hmoty.

Egopriestor je plný energie a hmoty rozličného druhu. Bazálnu energiu, tú, ktorú potrebuje jemná hmota, bytosť pre svoju funkčnosť do egopriestoru produkuje hrubá hmota. To je tá energia, ktorá umožňuje jemnej hmote byť v spojení s hrubou. Tá, ktorá umožňuje existenciu bytostí Univerza. Tejto, špeciálnej energie má bytosť v Univerze príjemný dostatok. Okrem energie vyrábanej hrubou hmotou sa do egopriestoru dostáva aj iná energia z okolia ľudskej bytosti. Náhodne aj cielene. Zachytávame prúdy energie, ktoré vysielajú fyzikálne objekty, útvary hmoty. Slnko, Zem, vesmírne telesá či predmety vytvorené človekom. Továreň, autá, električka. Energia z nich, ak sa neodrazí vďaka účinnému filtru egopriestoru, vnikne dnu a ovplyvňuje ho. Významným faktorom, ktorý ovplyvňuje náš egopriestor sú ľudia.

Práve túto skutočnosť tiež využívame pri našom liečiteľskom, ale aj inom pôsobení na človeka. Upravujeme stav tohto poľa. Egopriestoru. Organizujeme jeho nerušené, harmonické fungovanie. Liečiteľ doň dáva informácie. Berieme si z neho informácie pre diagnózu. Používame energiu. Pri liečiteľskom pôsobení usmerňujeme energetické toky Univerza tam, kde je potrebné aby zapôsobili. Naše pôsobenie sa nekoná prioritne telesným kontaktom. Priamo dotykom rúk len energetizujeme porušené miesta, orgány hrubej hmoty. Je to podobná aktivita ako robia alopati. Liečia symptómy, porušené časti hmoty. Vyoperujú poškodené časti. Jednu chémiu nasadia na pokazenú časť hmoty. Tou istou chémiou pritom ohrozujú bezpečné fungovanie inej časti. Masér liečiteľ ma masíroval, dával mi energiu. V mojom egopriestore sa objavila pozitívna energia. Dve hodiny som sa cítil o desať rokov mladší. Po dvoch hodinách – po starom. Pridaná pozitívna energia z egopriestoru vyprchala. Nemalo ju čo udržať, nemala na to priestor. Ak naše elektromagnetické pole nie je harmonizované, defekt hrubej hmoty sa objaví znova. Aj po „vyliečení“. A možno v ešte intenzívnejšie. Aj pri liečení na diaľku je prostriedkom prijímania energie práve elektromagnetické pole človeka. Egopriestor. Dať energiu na diaľku priamo z rúk určitým konkrétnym orgánom nie je možné. Tu chýba priamy dotyk rúk. Energiu dáme, pošleme len do egopriestoru. Je iné, ak stojím pri klientovi a prikladám mu ruky na príslušné miesta hrubej hmoty. Liečiteľ, citlivec lieči energetizáciou egopriestoru. Pri liečbe ľudských bytostí je prioritná harmonizácia ich elektromagnetického poľa. Jeho harmónia sa „postará“ o harmóniu a fungovanie hrubej hmoty. Samozrejme, aj jemnej.

Naše elektromagnetické pole prirodzene vyžaruje energiu. U každého z nás je to niečím špecifická energia. Ovplyvňuje svoje okolie. Tak isto, ako okolie ovplyvňuje nás. Niekto z vášho okolia vyžaruje príjemnú energiu, u iného sa cítite nepríjemne. Vyžarovaná energia predstavuje, okrem iného, aj zdroj informácií. Mimoriadni citlivci sú schopní čítať z tohto vyžiareného zdroja informácie, o ktoré majú záujem

Takto, ako sme schopní sa „spojiť“ s ľudskými subjektmi, sme schopní sa spojiť a čerpať informácie a energiu aj so subjektmi a procesmi Univerza. Cez egopriestor.

Egopriestor nie je usporiadaný tak schematicky, ako je nakreslený tu v tejto knihe. Obrázok je ilustrácia pre lepšie pochopenie a predstavu. Nevieme aký má presný tvar. Raz kruh, raz kvapka, elipsa alebo nepravidelný tvar. Niečo, informácie o polohe a tvare nám môže napovedať aura.

Vieme, že jemná a hrubá hmota sa nemiešajú a sú samostatne stojace. To znamená, že vaša otázka či je centrum života v solar plexus má odpoveď: „ nie, nie je“. Je mimo hrubej hmoty.

oOoOo

Bytosti

Je nás tak veľa. Cítim to, že je nás veľa. Obzvlášť tu, okolo planéty Zem je nás tu tak veľa, že je tu vyslovene,.....no, až tlačenica. V iných priestoroch Univerza, to tak nie je. V niektorých priestoroch, kde som bola, je náš výskyt taký zriedkavý, že nemáme na nič okolo seba vplyv. V dôsledku nášho riedkeho až ojedinelého výskytu sa tam málokedy zapájame do obvyklých aktivít bytostí, ako je napríklad produkcia a výmena informácií. Málokedy sme tam v spojení s ostatnými. Impulzy z rozličných hĺbok priestoru nás nedosiahnu. Obzvlášť impulzy s nízkou intenzitou. Silu impulzu spôsobuje vysielač takéhoto signálu. Ak je ďaleko, a vysielač nie je nijako robustný, tak jeho signál cestou slabne. Niekedy je taký slabý, že ho neregistrujeme. To sa mi tam stávalo často. Snažila som sa odtiaľ dostať do iných priestorov.

Signály, ktoré dostávame môžu byť rôzne. Najčastejšie vysielače sú tvarujúce sa objekty hmoty, ktoré potrebujú informácie k svojmu tvarovaniu a robia si prieskum ako na to. Potrebujú energiu. Respektíve, a to je často na programe, tieto objekty k sebe priťahujú ďalšiu hmotu ako stavebný materiál. Vtedy máme problémy odolať a nezapojiť sa. Sú ale bytosti, ktoré nemajú silu odolať a vlastne sa ich takto Univerzum zbavuje. Ich hmota slúži ako stavebný kameň nového útvaru, kde je potrebná naša štruktúra, naša inteligencia a pamäť. Sú to hlavne bytosti nadmieru nabité negatívnou energiou. Obrovské stimuly vysielajú aj objekty, ktoré sa podriaďujú čisteniu. Taký výbuch hviezdy s nami vždy poriadne zalomcuje. Skôr nás to rozhadzuje, odhadzuje ako priťahuje. Po výbuchu sa priestor opäť upokojí a  nastane harmónia a pokoj. Dosahujú nás aj impulzy menšej, až veľmi slabej intenzity. Ich vysielateľmi sú ostatné bytosti. Kolegovia. Najviac signálov zachytávame od bytostí, ktoré sú v relatívnej blízkosti. Sú však aj také, ktoré k nám preniknú až z veľkej hĺbky Univerza. Žiadajú, obyčajne žiadajú informácie. Vtedy prebieha v našom vnútri inventúra uložených informácií. Tie, ktoré zodpovedajú zadaniu, posielame naspäť vysielaču impulzu. Záujemcovi. Ak nemáme zodpovedajúcu informáciu, posielame signál ďalej. S adresou záujemcu. Prebieha to, ako inak, elektronicky. Ďalším častým signálom od bytostí je ich žiadosť o zmenu našej polarity. Bytosti takto žiadajú aj pomoc pri pohybe v priestore. Potrebujú polaritu určitej kvality pre to, aby sa mohli pohnúť z miesta na miesto. Vtedy my, bytosti, ktoré sme zachytili impulz, žiadosť a vytvorili sme požadovanú polaritu, slúžime ako magnet. A bytosť, ktorá potrebovala pomoc, príde tam kde sme my. To je normálne, to je naša funkcia v Univerze. Prečo má potrebu, nutnosť pohybovať sa, to je jej vnútorná záležitosť.

Áno, i ja som bola až na okraji a bola som len pasívna. Útvar jemnej hmoty. Súčasť hmoty Univerza. Súčasť logickej štruktúry. S funkciou zapájať sa do vyhľadávacích procesov pre vedomie Univerza. Takto fungujete, ste k dispozícii, len vtedy, ak prijmete vyhľadávací impulz. Otvoríte kanál do svojho pamäťového média. Hneď si pritom súčasne uložím informácie o druhu dopytu a o vzťahu informácií, ktoré som mala uložené k informáciám, ktoré sa hľadali. To je aktivita v Univerze najbežnejšia. Máme v sebe nesmierne veľké množstvo informácií. Ktoré nemáme, majú iné bytosti. Spoločne vyprodukujeme podklady na prácu s akýmkoľvek predmetom záujmu.

Zriedkakedy ku mne prenikol aj impulz pre iné aktivity. Pritiahol si ma raz zdroj silného elektromagnetického vlnenia. Vytváral si obal. Clonu z bytostí. Potreboval dokončiť tvarovanie svojej hmoty. Vysielal preto vlnenie, ktorým si priťahoval bytosti vhodné svojou kvalitou vytvoriť mu obal. Bytosti nie priveľmi aktívne, skôr pasívne, aby zostali na mieste a pomohli mu. My, ktoré si nás pritiahol, sme ako clona vytvárali hmotnú a energetickú prekážku a rušili sme signály, ktoré nepotreboval a ktoré by mu bránili vo svojom rozvoji. Bolo nás tam toľko, že k nemu neprenikali žiadne bežné impulzy. Pod našou ochranou vytvoril veľké a pozitívne energetické teleso. Bol potom gavalier. Keď nás už nepotreboval, prestal vysielať príťažlivé sily a my sme sa mohli odpútať. Dal nám naviac všetkým časť pozitívnej energie, s ktorou pracoval. Táto skutočnosť je v Univerze mimoriadna služba a funkcia. Zvyšuje to vašu kvalitu. Zvyšuje to atraktívnosť pre spojenia s bytosťami a rezonanciu.

Vďaka lepšej kvalite, mohla som sa nechať pritiahnuť aj ja do okolia planéty Zem. Mala som málo stimulov a tu v okolí Zeme bolo veľa bytostí, ku ktorým som sa mohla prisunúť. A aké prekvapenie! To množstvo bytostí som ani nečakala. Ešte také množstvo som nepoznala. V tomto množstve cítim energiu. Enormné množstvo energie, ktorá je tu s nami v tejto veľkej kope! Všetky bytosti ju vyžarujeme. Až tak, že tvoríme farebný prstenec okolo planéty. Prstenec, ktorý elektromagneticky chráni planétu Zem pred neželanými vplyvmi z priestoru Univerza. Od negatívneho žiarenia až po drobné defekty pri tvarovaní hmoty, ako sú hviezdny prach či meteority. V podmienkach množstva energie lepšie pracujú aj naše vnútorné procesy. Cítim oporu z vonkajšieho prostredia. Toľko energie! Väčšinou je to pozitívna energia. Som, všetky sme z toho aktívni.

Tie bytosti, čo mali v sebe veľa negatívnej energie sú z našej kopy vytláčané na okraj. Sú odpudzované. Ďalej od Zeme. Prstenec okolo Zeme sa tak čistí a mohutnie. Takto, keď sme medzi pozitívne nabitými bytosťami je to v pohode. Nebrzdia nás rôzne bloky. To množstvo pozitívnej energie ma prebúdza k väčšej aktivite. Lepšie sa mi vníma svoje vnútro. A má to vplyv aj na nové skutočnosti, ktoré som v inom prostredí neprijímala a nespracovávala. Tu, v tomto preplnenom prostredí registrujem aj akési neobvyklé impulzy. Ich analýzou a porovnaním s informáciami od ostatných bytostí som identifikovala signály, ktoré vychádzajú z planéty Zem. Sú iné, ako máme v Univerze. Podobajú sa signálom, impulzom od bytostí Univerza, no sú značne modifikované. Skúmala som čo to je. Sú to impulzy bytostí zo zajatia v hrubej hmote na Zemi. Ide o bytostí, ktoré boli pritiahnuté špecifickým útvarom hrubej hmoty na Zemi. Tá je schopná vytvoriť takú svoju polaritu, ktorá je podobná tej, ktorú si poskytujeme my bytosti v Univerze, aby sme sa mohli pohybovať. Vytvára potrebný druh gravitácie. Ak sa nás, bytosti dotkne gravitácia zajatých bytostí, láka nás možnosti rezonovať aj skutočnosť, že cieľ pohybu, objekt, kam ideme, je špecifický. V našom bežnom prostredí nevídaný. V spojení s ním máme možnosť meniť svoju kvalitu. Nabiť sa pozitívnou energiou. Nabrať množstvo atraktívnych informácií. To je príčina prečo sme ochotné, vždy ak nás tento druh signálu s pozvaním na spojenie zasiahne, signál akceptovať a neodoláme. Prispôsobíme svoju polaritu a necháme sa vtiahnuť do hrubej hmoty. My, najdokonalejší produkt jemnej hmoty dobrovoľne vstupujeme do zajatia hrubej, z nášho pohľadu primitívnej hmoty a vytvárame s ňou podivný útvar hmoty. Ľudskú bytosť, človeka. Aj to je dôvod, prečo máme tendenciu zostať v blízkosti planéty Zem.

Ešte ďalšie mimoriadne impulzy registrujem tu, v okolí Zeme. Sú to dopyty po informáciách. To sú otázky bytostí, ktoré sú v zajatí hrubej hmoty. Z času na čas sa jednotlivé bytosti presadia voči obmedzovaniu hrubej hmoty a hľadajú informácie u nás. Chýbajú im tie možnosti, ktoré my bytosti máme v Univerze. Potrebujú riešiť veci, ktoré sú v prostredí sveta na Zemi neriešené, alebo riešené zle. Je z nich cítiť nespokojnosť a snahu to zmeniť. Preto obyčajne akceptujeme aj to nie dokonalé spojenie a nie dokonalý spôsob dorozumievania sa a pomáhame. Málokedy sa nám však podarí podať informácie tak, aby boli komplexné. Spojenie nie je kvalitné. Niekedy je prikrátko na to, aby zajatá bytosť zaregistrovala všetky informácie. Veľakrát máme spätné väzby, že informácie neboli pochopené. A robíme preto všetko možné, aby sme odovzdali informácie tak, aby boli zrozumiteľné. Kreujeme napríklad aj virtuálne bytosti, ktoré sa „zjavujú“ ľuďom a rozprávajú im. Nerada to robím. Málokto z tých podivných pozemských bytostí tieto informácie potom chápe ako vecnú informáciu.

A podľa tejto našej pomôcky, vytvorenie virtuálnej postavy si vytvárajú aj ľudia virtuálny svet bytostí, ktoré v skutočnosti neexistujú.

Mám radšej ľudské bytosti, ktoré sa snažia s nami spojiť a informácie, ktoré im dávame sa snažia pochopiť a dávajú ich ďalej. A robia vynálezy, umelecké diela, píšu knihy. Je ich veľa.

oOoOo

Okno ľudskej bytosti

Ako je možné, že vieme liečiť energiou? Aj na diaľku. Ako je možné, že mi jasnovidec číta myšlienky? Má prehľad o mojej aktivite a o mojich blízkych. Vidí moju budúcnosť. Ako to, že Branko z mojej fotografie mi rozpovedal pravdivo všetko o mne? O problémoch aj o pekných veciach.

Je to zázrak? Je to niečo nadprirodzené ?

V čom spočíva možnosť pôsobiť na druhých ? Ako sme schopní cítiť aj ovplyvňovať iné bytosti, cítiť udalosti?

Otázky zodpovedajú skutočnosti.

Keď som liečil na diaľku svojho klienta, vždy, keď som začal, pozrel som si najprv stav jeho ochorenia. Na diaľku. Bez priameho kontaktu. Po istom čase kombinovaného liečenia energiou aj alopaticky, som videl zmenený obraz stavu jeho organizmu. Bol vyliečený. Ako som to mohol vidieť ?

Keď sa skončil kurz Reiki v Trenčíne, lektorka Otka mi ponúkla energiu všetkých zúčastnených na cestu domov autom. Veľmi som to privítal, pretože som bol unavený a cesty autom som sa obával. Vyrazil som na cestu a cítil som v sebe silný prúd energie, vďaka ktorému mi cesta ubiehala bez príznakov únavy. Do Bratislavy. Prešiel som okolo tabuľky s názvom mesta a prúd energie prestal pôsobiť. Mal som čo robiť, aby som cestu v meste zvládol. Ako to, že sa skončilo pôsobenie prídavnej energie? To sme si neskôr vysvetlili s Otkou. Bolo to zadaním. Mal som energiu pre cestu do Bratislavy. Nie pre jazdu vo vnútri mesta. Ako to, že pôsobenie energie skončilo rovno pri tabuľke s názvom?

Čo umožňuje kontakt našich vedomí? Ako to, že viem, čo robí moja blízka osoba, i keď som od nej stovky kilometrov ?

Je prirodzené, že ľudia vnímajú okrem všeobecne známych stimulov ako je zvuk, chuť, svetlo, tlak a pach aj iné stimuly, na ktoré nemá naša hrubá hmota receptory. Čím teda vnímame čas, udalosť, iných ľudí, nebezpečenstvo, lásku, nenávisť ? A my sme ich naozaj schopní vnímať a vnímame ich. Vnímať znamená, že o nich vieme, že rozpoznávame ich kvalitu a rozsah. A vytvárame si k týmto vnemom aj vzťah. Trvalý, či krátkodobý. Reagujeme na ne. Toto je príznačné pre každú ľudskú bytosť. A nemusí to byť práve iba ľudská bytosť, ktorá je mimoriadne citlivá. V sortimente hrubej hmoty na Zemi vyformovanej ako živočích, má jedine žralok zvláštny organický receptor, ktorým vníma elektromagnetické pole. Ním vyhľadáva korisť. Aj u ostatných živočíchov môžeme tušiť istý základ reagovania na elektromagnetické pole. Reagujú na nebezpečenstvo. Na útok predátora, na konkurenta v párení, na blížiace sa zemetrasenie. Nevieme ale, ako to prebieha technologicky. Predpokladáme, že tento, istý minimálny základ vnímania nie zmyslových stimulov bol aj faktorom, pre ktorý sa bytosti Univerza rozhodli použiť hrubú hmotu existujúcu na planéte Zem, ako hostiteľa pre svoj rozvoj. Pre jej organický základ vnímania nezmyslových stimulov. Neuspokojili sme sa iba s výberom vhodnej hrubej hmoty. Postupom času si bytosti prispôsobili svojho hostiteľa tak, že v  súčasnosti je proces spájania sa bytostí s vybranou hrubou hmotou obvyklý, bezproblémový, ľahký až prirodzený. Dnes je vzniknutá formácia – ľudská bytosť vyspelý, na Zemi najdokonalejší tvor, ktorý je schopný podávať mimoriadne, najmä duchovné výkony.

Je pokojne možné, že obdobný proces rozvoja bytostí prebieha aj v inom prostredí Univerza. Môže to byť iná forma hrubej hmoty. Tak ako to tušia rôzne umelecké diela s fantastickým námetom.

U ľudskej bytosti vieme identifikovať spôsob vnímania a používanie elektromagnetického poľa pomerne presne. Informácie o tom máme priamo zo zdroja poznania cez otvorený informačný kanál. My, ľudské bytosti, máme svoj konštrukčný základ, ktorý nám umožňuje plniť naše poslanie na Zemi práve vo využívaní elektromagnetického poľa. Nášho okna.

Koniec ukážky

ISBN (EPUB): 978-80-971725-2-7

ISBN (MOBI): 978-80-971725-3-4

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2014

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Titulná strana

Východiská

Môj život riadim ja, ego

Egopriestor

Bytosti

Okno ľudskej bytosti

Disharmónia egopriestoru

Vklad účastníkov spojenia hmôt do vlastností a schopností ľudskej bytosti