Francesca Simon

Grázlik Gabo a príšerná pestúnka

8. DIEL

Ukážka z elektronickej knihy

Francesca Simon vyrastala v slnečnej Kalifornii. Na univerzitách v Yale a v Oxforde vyštudovala stredovekú históriu a literatúru. V súčasnosti žije s manželom a synom v Londýne. Ak práve nepracuje na ďalšej knihe, píše krátke články o divadle a reštauráciách, prípadne preháňa svojho tibetského španiela Šantiho.

Dávnym priateľom Caroline Eltonovej a Andrewovi Franklinovi a mojim novým priateľom Miriam, Jonathanovi a Michaelovi

Text © Francesca Simon 2002

Illustrations © Tony Ross 2002

First published in Great Britain in 2002

by Orion Children’s Books

Translation © Darina Zaicová 2008

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o.,

Bratislava 2008

ISBN 978-80-8085-649-6

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2020

1.

GRÁZLIK GABO KLAME A PODVÁDZA

Predvečer Všechsvätých! Och, aký skvelý, skvelý večer! Grázlik Gabo žasne ako každý rok: celý celučičký večer sa bude beztrestne prepchávať sladkosťami a kruto žartovať. Najlepšie na tom je, že v tento večer sa musíš prepchávať a strieľať si z ostatných. Jupíííí!

Grázlik Gabo bol naozaj dôkladne vyzbrojený a pripravený. Vlastnil rolku toaletného papiera. Vodné pištole. Ba aj penu na holenie. To bude paráda, ako si večer zo všetkých vystrelí. Každý, kto mu ihneď nedá za hrsť cukríkov, dostane penovú nádielku. A beda tomu, kto sa ho opováži odbaviť iba jablkom. Grázlikovi Gabovi bolo jasné, aký trest stihne takých otrasných dospelákov.

Červeno-čierny čertovský kostým ležal pripravený na posteli, aj s maskou, jagavými rohmi, vidlami a tenkým chvostom. Takto prezlečený nabetón vystraší každého.

„He, he, he,“ rehotal sa Grázlik Gabo a nacvičoval si diabolský smiech.

„Gabo,“ ozval sa tichý hlások za dverami, „pozri si môj kostým.“

„Nie,“ zavrčal Gabo.

„Ach, prosím, Gabo,“ prosíkal mladší brat Vzorný Vilko.

„Nie,“ odvrkol Gabo. „Mám robotu.“

„Závidíš, lebo môj kostým je krajší než tvoj,“ obvinil ho Vilko.

„To určite!“

„Určite.“

A keď je už o tom reč, čo si to vlastne Vilko hodlá obliecť? Minulý rok odkukal jeho strašidelný kostým a zruinoval mu celý večer. Čo ak ho odkuká aj tento rok? No, ale veď čo iné sa už dá od toho krpatého opičiaka čakať?

„Tak dobre, vojdi, ale iba na dve sekundy, “ privolil Gabo.

Do izby priskackal veľký, ružový, roztomilý zajačik. S malými belostnými zajačími uškami. S malým belostným zajačím chvostíkom. S bielymi bodkami po celom tele. Grázlik Gabo zastonal. Aký trápny kostým! Vďakabohu, že si ho nemusí obliecť on.

„Nie je úžasný?“ opýtal sa Vzorný Vilko.

„Nie,“ zhodnotil stručne Gabo. „Je otrasný.“

„To hovoríš iba preto, aby si mi ublížil, Gabo,“ Vilko si Gabov názor vyložil po svojom a poskakoval sem a tam. „Už sa neviem dočkať večernej obchôdzky.“

No, dokelu. Gabovi ako keby niekto vrazil päsť do žalúdka. On, Gabo, by mal ísť na večernú obchôdzku – s Vilkom! On, Gabo, by mal obchádzať susedov s ružovým fľakatým zajacom? Veď ho všetci uvidia. Aká hanba! Drzý Dávid sa mu bude vysmievať až do smrti. Náladová Naďa ho bude prezývať zajac-pajác. Ako len bude môcť vystrájať grázloviny, keď mu za pätami bude poskakovať ružový bodkovaný zajac? Má po chlebe. A aj po povesti!

„V tomto nemôžeš ísť,“ vyhlásil Gabo zúfalo.

„Ale môžem,“ vyhlásil Vilko pevne.

„To ti nedovolím,“ zakazoval Gabo.

Vzorný Vilko sa pozrel na Gaba. „Žiarliš.“

Pche! Grázlik Gabo sa práve chystal strhnúť z Vilka ten hlúpy kostým, keď ho zrazu osvietil supernápad.

Bolelo to.

A bolo to ponižujúce.

Ale vždy lepšie, ako keby mal večer okolo neho poskakovať bodkovaný Vilko.

„Vieš čo,“ začal Gabo, „pretože som dobrák od kosti, požičiam ti svoj strašidelný kostým. Vždy si si ho chcel obliecť.“

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

1.