Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy:

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

ŽIVOT JSI TY

Jsi tím, co prožíváš,

jsi realitou, která tě obklopuje

Není žádný tvůj život,

proto můžeš hledání smyslu života ukončit.

Pardubice 2017

Karel Spilko

ŽIVOT JSI TY

Karel Spilko, 2017

ISBN 978-80-87913-39-0 ePub

ISBN 978-80-87913-40-6 mobi

NENÍ ŽÁDNÝ TVŮJ ŽIVOT

Život jsi TY, jsi samotným životem, nejsi od něj oddělený.

Nejsi tady a Život tam, nenacházíš se na jedné straně a ON na té druhé.

Proto žiješ realitu takovou, jaká je, žiješ a prožíváš tak sám sebe.

Pokud jsi smutný, život se stočí do smutku,

nemá jinou možnost, vždy jej zabarvíš sám sebou.

Není tu někdo, kdo je smutný, je tu jen smutek, kam se rozhlédneš.

Pokud jsi naopak šťastný, je tu štěstí a vše se zbarví těmito pocity.

Realita je potom štěstí, stáváš se štěstím, jsi štěstím.

Když to pochopíš, je to malé vítězství… jsi vítězstvím.

Vždy jsi tím pocitem, který zažíváš.

Pokud nedůvěřuješ, realita je plná nedůvěřivosti.

Když někoho pomlouváš, není tu někdo, kdo pomlouvá a ten, koho pomlouváš,

ale je tu jen realita nasáklá pomluvou, jsi tu jen TY.

Potom vlastně sám sebe kritizuješ a to je opravdu bláznivé, že?

Po tomto zjištění možná život dostane jiné barvy.

Proč bys sám sobě škodil?

Jakmile tomu přijdeš na kloub, přestaneš dělat mnoho věcí,

při kterých se necítíš dobře.

Zameteš nedůvěru a nespokojenost tam, kam patří,

na smetiště spolu s ostatními smyšlenými příběhy

a začneš si užívat sám sebe a toho, co zrovna prožíváš.

Tak, jak se zdánlivě chováš k realitě, která se nabízí, tak se vlastně chováš k sobě.

A protože jsi jediný, který JE, protože jsi samotným Životem a realitou, která je vnímána,

proč by ses sám k sobě nechoval jako k milovanému příteli?

ÚVOD

Pokud bych ti, milý čtenáři, navrhl, abys věci nechal tak, jak jsou, a přijal současnost včetně minulosti, pravděpodobně to vyvolá v tobě hlasitý nesouhlas a odpor. Ego – mysl se začne vztekat a máchat kolem sebe rukama, mluvit o nezodpovědnosti k životu a celkově špatném postoji. Je to pochopitelné, protože tak dlouho jsi vychováván ke spěchu, snažení, tlaku na něco a vynucování si toho, co údajně potřebuješ, že to není ihned přijatelné. Určitě si myslíš, že kdyby ses zastavil, nevěděl bys, jak se znovu dát do pohybu.

Ego žije z odporu a strachu, umíněně dupe jako malé dítě, bouří se a žene se od ničeho k ničemu. Chce mít důvod, účel a cíl k něčemu se myšlenkově poutat, emočně být závislý a potom se z té závislosti dostávat. To je potrava pro věčně nespokojené ego, které vytváří problémy, jenž následně řeší. Tento nesmyslný kolotoč se u většiny lidí zastaví až s ukončením průchodu fyzickou realitou.

Bez patřičného poznání budeš TY (Vědomí) pod diktátem ega a dále se budeš snažit kamsi utíkat, mít požadavky, vytvářet další a další touhy, utrácet peníze za naplnění svých snů, pracovat na „sobě“, nepřijímat, to, co je a neustále kontrolovat sebe a své okolí. Potom však utrpení máš zaručené. Buď v rozporu se skutečností, mysli si, že to, co se stalo, se stát nemělo, chtěj, aby to, co je, bylo jinak a bolest tě bude doprovázet. U některých musí zklamání a beznaděj z toho, že to není „po jejich“ dosáhnout patřičné hloubky, aby mohlo přijít toto poznání.

Až se probudíš, budeš se na vše dívat jinak. Budeš se usmívat nad nesmyslným přístupem, který ego vytvářelo a ze kterého žilo. A potom možná přijmeš i to, co je tak, jak to je, i když s tím třeba nebudeš souhlasit. A proč? Protože ta zeď už jednou stojí, tak proč o ní tlouct hlavou. Žádný odpor k tomu co JE, ti klid nepřinese. Celkově se ztišíš a bude ti příjemně, přestaneš se honit za štěstím a snažit se, aby se dělo něco jiného, než se zrovna DĚJE. A nakonec se s egem přestaneš ztotožňovat, protože jsi Vědomí a nejsi malé, omezené, vzteklé a křičící dítě.

Vysvětlení:

Ego – to, co si myslíš, že jsi, ale ve své podstatě nejsi – pracovní nástroj, který jsi TY (Vědomí – Bytí – Esence – Bůh – Tao - Šiva – Nekonečná Láska – Nejvyšší Skutečnost…) vytvořil pro styk s fyzickou realitou. Je to mylný pocit, že jsi osobou, odděleným jedincem a konající individualitou. Víra v ego je hlavní příčina veškerého trápení a následného utrpení.

Obsah

1. Když je to láska

2. Jsi opravdu tím, kým si myslíš?

3. Programy, příběh a ego

4. Být ve Zdroji je být doma

5. Emoce a myšlenky

6. Když je smutno

7. Porozumění s ostatními

8. Nic nedělat (aneb vše se děje)

9. Myslíš si…

10. Směrem ke spokojenosti

11. Bonus poznání

12. Život je od slova žít

13. Nutná změna úhlu pohledu

14. Nejsi náhodou zmanipulován

15. Kdo jsi (tvá pravá podstata)

16. Malá „domácí“ cvičení

17. Závěrem

18. Pár vět na cestu

19. Možná to bude jasnější…

1.

KDYŽ JE TO

LÁSKA

KDYŽ JE TO LÁSKA…

Když je to láska, nechováš se ke druhému hrubě, protože jej miluješ.

Nevysáváš ho neustálými požadavky, aby se choval tak nebo jinak,

zkrátka aby skákal tak, jak pískáš, protože to láska nedělá.

Když je to láska, máš radost, že ten druhý má radost

a dokonce mu ji přeješ, protože láska taková je.

Láska není zapsána v katastru nemovitostí,

proto druhý nebyl, není a nikdy nebude tvůj majetek, i když se o to někteří snaží.

Slova jako „můj…moje…“ používej jen jako synonymum.

Láska je především svoboda – svoboda pohybu a svoboda myšlení,

svoboda svobodně se nadechnout a lehce vydechnout.

Pokud na chvíli zadržíš dech, hned budeš vědět, o čem mluvím.

Nepleť si lásku se závislostí na druhém, protože to je cesta do pekel,

do malého privátního pekla šílených představ a ještě šílenějších činů.

Láska od tebe žádá přehodnocení tvých pochybností, nedůvěry v sebe

a hlavně, abys zůstal sám sebou, ať se děje, co se děje.

Pokud miluješ, není co řešit, ale to už víš a jistě jsi mnohokrát slyšel,

proto láska neřeší všelijaké blbiny, které na cestě potká.

Když je to láska, miluješ, i když k tomu někdy nemáš důvod,

protože ti je s láskou nejlépe.

Potřebuješ milovat, ne být milován, na to nezapomeň.

A když se přistihneš, že vyžaduješ od druhého to, co si můžeš sám dát

(pozornost, náklonnost), uvědom si, jaké dětinské hry tu vlastně hrajeme.

Když je to láska, je to láska.

Je nebezpečná, protože tě celého svlékne do naha,

ale jinak život neochutnáš v jeho přímé podobě.

Můžeš být sice bezpečně chráněn svými mentálními barikádami,

ale jinak budeš žít v té nejchudší čtvrti bohatého města.

Když je to láska, jsi plný Života a cítíš, že tahle kosmická pouť prostě stojí za to.

ŽIVOT BEZ POŽADAVKŮ A OČEKÁVÁNÍ

Jak by ses cítil, pokud bys neměl na Život a na druhé žádné požadavky?

Co by se stalo, pokud bys od jiných nevyžadoval,

aby ti donesli štěstí, lásku a naplnili tvé údajné potřeby?

Co kdyby ses přestal o někoho opírat a postavil se konečně na své vlastní nohy?

Potom by se směr tvé pozornosti od vnějšího hledání typu

„něco mně chybí a tak to hledám tam venku“

„je tady někdo, kdo mně splní má očekávání a zahrne neustálou pozorností“,

obrátil o 180° - k sobě, kde najdeš vše, o čem se domníváš, že ti chybí.

Vyžadovat na svém okolí, aby ti neustále věnovalo pozornost,

aby se svět poskládal tak, jak si přeješ,

je stejně marné jako snaha zachytit tekoucí vodu ve svých dlaních.

Vše se mění.

Druzí se mění, nálady se mění, ty se měníš, myšlenky se střídají,

emoce jsou nepředvídatelné

a je nesmyslné s tolika proměnnými postavit stabilní a vždy fungující rovnici.

Nikdy se ti nepodaří zachytit vlny, spoutat vítr nebo zabránit příchodu jara.

Takové je však snažení většiny.

Do dnešního dne to ale nefungovalo a nikdy fungovat nebude.

Až si uvědomíš, že neustálými požadavky na život si bráníš prožívání toho,

co máš v sobě, přestaneš tuto šílenou hru hrát.

Jsi kompletní a úplný TADY a TEĎ, jsi Láskou, která může dávat a nic nepožadovat zpět.

Jsi Láskou, která beze strachu a obav může propustit druhé ze zajetí vlastní kontroly.

Proč by Láska někoho kontrolovala, kladla na jiné nesmyslné požadavky

typu „uspokoj mě“ a angažovala se v tolik rozšířeném vztahovém obchodu

„když uděláš to, co chci, udělám já to, co chceš“?

Představ si život, ve kterém nemáš různé požadavky a očekávání,

které by měly být naplněny zvnějšku?

Potom jsi nezranitelný, svobodný a milující.

Bereš druhé takové, jací jsou, a nepředěláváš je podle toho, jak by podle tebe měli být.

Nic ti nechybí, vše můžeš sdílet s ostatními a nevyžadovat to, co najdeš u sebe.

Už TEĎ máš vše, co hledáš, stačí si to jen uvědomit.

MILUJ A NEVYŽADUJ

Většina lidí ve vztahu něco chce a myslí si, že to mohou získat.

Pracují s heslem:

„Pokud mi dáš to, co chci, zůstanu s tebou a budeme tomu říkat láska.

Pokud ne, tak odejdu.“

Když něco vyžaduješ od druhého, buďto to dostaneš a jsi šťastný

nebo ten druhý ti to neposkytne a nastává rozladění, smutek, výčitky a obviňování.

Tak se ale pohybuješ na emoční houpačce a nikdy nevíš, jakým směrem se bude kývat.

Jsi loutka, která je vedena požadavky a nikdy není natrvalo a zcela spokojena.

Jestliže jsi závislý na druhém, budeš vždy ve vleku, nikdy vpředu.

Představ si lokomotivu, která za sebou táhne vagóny,

které jsou závislé na jejím pohybu.

Jsou nesamostatné, proto je někdo musí vést a táhnout.

Konec ukázky