Sasa Viera Straňáková

Lea a jej rančofarma

(ukážka)

2014

Autorské práva

Eknihu Lea a jej rančofarma napísala © Sasa Viera Straňáková, MMXIV; Ilustrácie na obálku: © Michal Dubjel, MMXIV; Obálka: © Druska Books; Vydavateľ elektronickej knihy: © Druska Books; Eknihu zostavil: Tibor Repček.

Všetky práva vyhradené. Nijaká časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná, uchovávaná v rešeršných systémoch alebo prenášaná akýmkoľvek spôsobom vrátane elektronického, mechanického, fotografického či iného záznamu bez predchádzajúceho písomného súhlasu autora, respektíve vydavateľa.

ISBN: 978-80-8171-005-6

O hlavnej hrdinke

Volám sa Lea a mám päť rokov. Keď som bola v maminom brušku bývali sme v Londýne. Londýn je hlavné mesto na Britských ostrovoch. Je veľmi veľký a býva tam kráľovná a aj princovia. Žije tam veľmi veľa ľudí a aj mamina s tatinom tam pracovali a žili.

Moji rodičia ale vyrastali na dedine a tak chceli, aby som i ja žila na dedine. Mali pekné detstvo, behali po lúkach a jedli maliny.

Ja som sa narodila už na Slovensku. Naši si kúpili domček s veľkou záhradou na dedine. Museli domček prerobiť, lebo bol veľmi starý, ale teraz omladol. Aj ja som im pomáhala.

Nasťahovali sme sa, keď som mala dva roky. Čakala nás prvá zima a napadlo veľa snehu. Keď sme vyšli na dvor bolo tam veľmi smutno. Mamina rozhodla, že si musíme kúpiť nejaké zvieratká, o ktoré sa budeme starať a tešiť sa z nich. Tak začala naša malá farma.

Prvý obyvateľ bol kocúr Murko. Tatino ho doniesol z Radošiny. Murko bol môj najlepší kamarát.

Murko

Obyčajný šedý kocúrik s čiernymi prúžkami. Volali sme ho aj tiger, lebo sa vedel tak zakrádať ako tiger v džungli.

Učila som ho rozprávať. Posadila som ho na rohožku k dverám, otvorila som veľkú rozprávkovú knižku a vymýšľala som príbeh. Murko len sedel, hlávkou krútil a pozeral. Slovko ani jedno nepovedal. Vyvalil sa na rohožku a zadriemal.

Keď videl, že ho idem zobrať na ruky, spravil sa že je guma. Ľahol na trávu a čakal kedy ho začnem naťahovať. Bol trpezlivý, asi to mal rád, lebo ma nikdy ani raz nepoškriabal. Mohla som si ho aj okolo krku omotať ako šál. Ale iba ja som si s ním mohla všeličo robiť, ak ho prišla mamina pohladkať, hneď ju poškriabal pazúrikom. Jedného dňa si našiel nevestu, nejakú cicu micu a odsťahoval sa. Vždy si naňho spomeniem aj mamine chýba, lebo bol múdry a nechodil do vnútra. Sadol si len na rohožku pri dverách a čakal kým sa budem s ním hrať. Raz mal zranenú labku. Pobil sa asi s iným kocúrom. Kríval a packu mal opuchnutú, keď mu ju tatino stlačil, tak mravčal od bolesti. Mama mu na packu natrela čierny, zapáchajúci krém. Povedala, že mu to pomôže a ozaj. Na druhý deň mu z labky vytekala biela vodička. Tri dni ležal pod stromčekom na dvore a packu si stále lízal až sa vylízal do zdravia. A hneď utekal preč. Kočky a psy sa vždy uzdravujú v hline, myslia si, že im príroda pomôže. Ako mi Murko chýba. Teraz mám dve mladé mačky. Sindy a Sajmona, sú ešte malé a keď sa otvoria dvere, rovno utekajú do postele. Mamina sa hnevá, lebo robia blatové stopy po celom dome. Musíme ich ešte veľa toho naučiť. Možno budú vedieť aj rozprávať. To mám ešte veľa práce pred sebou. Zatiaľ hovoria iba Mňaauu.

Table of Contents

Sasa Viera Straňáková

Lea a jej rančofarma

Autorské práva

O hlavnej hrdinke

Murko