Průvodce

lucidním

sněním

Přeložila Lily Císařovská

First published in the United States as

A FIELD GUIDE TO LUCID DREAMING: Mastering the Art of Oneironautics

Copyright © 2013 by Oneironautics, LLC

Illustrations copyright © Mahendra Singh

Published by arrangement with Workman Publishing Company, Inc., New York.

Cover design by Ariana Abud

Translation © Lily Císařovská, 2015

ISBN 978-80-242-6786-9

Předmluva

Nepřestaneme poznávat

a na konci všeho zkoumání

dojdeme tam, odkud jsme vyšli.

A to místo uvidíme zcela poprvé.

T. S. ELIOT,

BÁSNÍK, DRAMATIK, PŘEZDÍVÁN STARÝ JEZEVEC^1

Dokud budou na mapě prázdná místa, budou na světě i průkopníci, kteří se nebojí krajností, kteří se radují z nezkroceného neznáma a mají potěšení z neobjevených končin. Dobrodružný duch je inspiruje, aby zkoumali nové oblasti, zmapovali nová území nebo objevovali nové myšlenky. To jsou novátoři, tvůrci, vizionáři a průzkumníci.

Dnes jsme se ocitli na další hranici. Do tohoto neznámého světa se teď chystáte vstoupit – s touto knihou v ruce. A kam to vlastně jdete? Zbylo snad ještě něco, co není zmapováno? Jako jediná bílá místa na mapě zůstaly jen mořské hlubiny a rozlehlost vesmíru, ale do těchto míst nepůjdeme. Naše cesta bude trošku jiná. Tohle místo totiž na žádné mapě nenajdete.

V této zemi nejste cizí. Ať si to uvědomujete nebo ne, ve skutečnosti po ní cestujete po celý život. Každou noc opouštíte svůj důvěrně známý svět a přicházíte na toto místo, které má svá vlastní pravidla, zvyky, zákony i své domorodce. Přecházíte hranice, jako kdybyste procházeli lesem. A tady můžete poznávat, objevovat, léčit se a probouzet do jiných skutečností.

Vždyť víte, kam míříme, četli jste přece název na obálce: Do snů! A cílem této knihy je pomáhat vám zkoumat své sny pomocí umění lucidního snění. Vysvětlíme vám, co to je, lucidní snění, i jak se dá využívat k průzkumu „přízemí“ vlastního podvědomí. Naučíme vás stát se oneironautem. To slovo je odvozené z řečtiny a znamená „plavec ve snu“ neboli průzkumník neznámých snových oblastí.

Lucidní snění je schopnost vědět, že sníme, když jsme ve snu. Lucidní snivec umí večer usnout a probudit se ve svém snění. S tímto jedinečným vědomím můžeme jednat jako člověk, který bdí – to znamená, že můžeme uplatňovat svobodnou vůli, imaginaci i paměť bdělého života. Lucidní snivec umí zkoumat, ba dokonce měnit prvky svého snu.

Kdybyste pluli po Amazonce, potřebovali byste průvodce terénem, který by vám řekl, jaké rostliny se dají jíst, kudy můžete proplouvat a jak máte jednat s místními obyvateli. Za takového průvodce snovým světem pokládejte tuto knihu. Je to mapa, která vás bude navigovat vaším podvědomím. Pokud jste v lucidním snění nováčci, možná vám představa průzkumu podvědomí připadá dost bláznivá a znepokojivá. Buďte bez starostí, vyhledali jsme ty nejlepší techniky, jaké jsou, a leccos jsme i vylepšili a přetavili do co nejjednodušší podoby. A těm z vás, kteří již mají s lucidním sněním zkušenosti, tento průvodce pomůže zvládat tuto schopnost na cestách, jež jste považovali za nemožné.

Naučíme vás:

- 1. Jak se znovu spojit se svými sny,

- 2. Jak docílit lucidního snu,

- 3. co dělat, jakmile ve snění dosáhnete lucidnosti.

V této knize najdete rady, co a jak dělat krok za krokem, i příběhy ze snového světa a nádherně bláznivé nápady. Kniha vychází z deseti let našich vlastních zkušeností s lucidním sněním i ze skutečných životních zkušeností dalších lucidních snivců, spisovatelů a vědců. Naším cílem je podat vám zprávy ze snového světa a napsat o věcech, které jsme skutečně pozorovali a sami prožili.

Na rozdíl od jiných průvodců je třeba tuto knihu číst od začátku do konce – tak, jako kdybyste putovali po stezce džunglí. Informace z první kapitoly se budou využívat ve druhé, tipy z druhé se objeví ve třetí a tak dále. Takže se snažte udržet na uzdě nutkání přeskakovat.

Než se na tuto pouť svým nitrem vydáte, zapamatujte si jednu důležitou věc. Snění je dovednost, kterou je možné praxí a soustředěním zdokonalovat, ale která vám vůbec není cizí. Sníte. Sníte úplně každou noc, ať si své sny pamatujete nebo ne.

Jste připraveni? První lekce tedy začíná. Ikona kompasu, kterou vidíte nahoře, se bude mnohokrát objevovat po celé této knize. ZKUSTE TOTO: Když uvidíte tento kompas, pokaždé se zeptejte sami sebe: „Je tohle sen, nebo ne?“ Rozhlédněte se a opravdu se snažte na tuto otázku poctivě odpovědět.

Asi vám bude připadat absurdní, že máte pochybovat o skutečnosti kolem sebe (samozřejmě že jste vzhůru a bdíte, vždyť přece zrovna čtete tuto knihu). Ale z důvodů, které se záhy dozvíte, je toto ověřování skutečnosti prvním krokem k tomu, abychom se naučili probouzet se ve snu. Až dokážete zvládnout tuto techniku, budete bez problémů lucidně snít.

Takže se teď na chvilku zastavte a položte si tu zdánlivě bizarní otázku:

Je tohle sen?

Část první:

Vydat se na  cestu

1 • Nový objev

Je 12. dubna 1975. Jsme v Anglii, na katedře psychologie na univerzitě v Hull. Badatel Keith Hearne se zoufale snaží neusnout. Sedí tu sám a pozoruje muže jménem Alan Worsley, který spí. Sleduje, jak přístroj nazvaný polysomnograf monotónně zakresluje stoupající a klesající čáru. Worsley vypadá jako každý, kdo spí – oči má zavřené, hrudník se zvedá a klesá. Je skoro osm hodin ráno a až dosud se tohoto sobotního rána nedělo nic zvláštního. Ale za pár minut se stane něco neuvěřitelného.

Oba vědci se v tuto chvíli pokoušejí učinit objev, který změní dějiny. Snaží se vědecky dokázat ezoterickou schopnost, kterou lidé znají po staletí: že ve snech můžeme být bdělí a všechno si uvědomovat.

Tomuto průlomu však stojí v cestě očividná překážka: Jakým způsobem by bylo možné tak podivné, až absurdní tvrzení dokázat? Worsley už prožil spoustu lucidních snů. Není pro něj nic obtížného snít a mít přitom zároveň plné vědomí. Ale jak dokáže, že lucidně sní? Do snového světa si bohužel nelze vzít s sebou fotoaparát a přinést odtamtud pár polaroidových snímků. A tak chtějí-li naši badatelé tuto schopnost dokázat, musejí najít způsob, jak navázat kontakt mezi snovým světem a světem bdělým. Potřebují nějaký telefon, něco, čím by Worsley mohl „zavolat“ Hearnovi a říct mu, že sní.

A protože se moderní věda zatím nikdy do ničeho takového nepouštěla, neexistují žádné dřívější experimenty, o něž by se ti dva mohli opírat. Musejí tedy sami vymyslet, jak by se to dalo udělat.

Jsou na to úplně sami. Pohybují se po nezmapovaném okraji vědy. A pak naštěstí Hearna s Worsleym něco napadlo. Několik základních vědeckých poznatků jim pomohlo rozvinout chytrou teorii. Víme totiž, že během snění je naše mysl činná, ale fyzické tělo je „vypnuté“.

V noci jsem ve snu vešel do svého domu. Zmáčkl jsem vypínač v kuchyni, ale světlo se nerozsvítilo (to se mi ve snech často stává). To mě přimělo, abych se zeptal, jestli sním, nebo bdím, a okamžitě jsem znal odpověď. Šel jsem dál a už jsem si plně uvědomoval, že sním. Uviděl jsem svého bratra. Vzpomněl jsem si, že ten večer jsem si dal za úkol, že budu víc komunikovat s postavami ve snu.

RICHARD V. W.

Když se vydáváme do krajiny dřímoty, naše tělo je v podstatě paralyzováno. Aktivující neutrony v mozku nejsou stimulovány a svaly těla spí. Tento stav je normální a říkáme mu spánková ochablost, spánková atonie. Avšak naštěstí touto paralýzou nejsou postiženy dvě části těla: bránice, takže můžeme stále dýchat, a oči.2 A tak naše dvě vědecké kapacity onoho dne přišly do laboratoře s nápadem: jestliže Worsley ve snovém světě dokáže pohybovat očima, fyzické oči jeho spícího těla budou opakovat stejný vzorec očního pohybu. Tou hledanou „telefonní linkou“ budou oči. Oči umožní komunikaci mezi oběma světy.

Jsem v bytovém věžáku s mnoha okny. Nějaký padouch se mi venku posmívá. Lítá na něčem, co vypadá jako skateboardové prkno. Uvědomuji si, jak absurdní je to situace, a dochází mi, že sním. „To se mi zdá!“ pomyslím si a vyskočím z budovy. Mám na sobě jenom plavky. Letím za ním a snažím se ho chytit. Je mnohem rychlejší, ale dokážu dělat stejné pohyby jako on a držet se za ním. V honičce se motáme mezi budovami. Dokážu sledovat jeho pohyby, jako kdybychom byli dva ptáci, kteří se honí. Sklopil jsem hlavu a letím rovně, už se jím nedám vést. A chytil jsem ho! Chytil jsem ho za ten létací stroj a vyhodil ho do vzduchu. Nevím, co se s ním potom stalo. Probudil jsem se.

MIGUEL H.

V 8.07 se Worsley ocitá ve snu a uvědomuje si, že sní a že jeho fyzické tělo leží bez vědomí v bdělém světě. Potom provede očima zvláštní pohyby podle vzorce, na kterém se předem dohodli, osmkrát pohyb zleva doprava, aby dal laboratoři signál, že sní a že si to uvědomuje.3

„Ty signály přicházely z jiného světa, ze světa snů,“ píše Hearne, „a byly stejně vzrušující, jako kdyby přicházely z jiné sluneční soustavy ve vesmíru.“4 Záznam EEG tuto věc potvrdil: zaznamenal aktivitu Worsleyho mozku. Fyzicky spal, a přece byl natolik bdělý, aby dokázal vyslat signál do laboratoře. Byl v lucidním snu.

O tři roky později provedl podobný test muž jménem Stephen LaBerge na Stanfordově univerzitě. LaBerge však o Hearnových pokusech nic nevěděl. Napsal svou doktorskou disertační práci, v níž se snažil dokázat totéž: Vědomé snění nejsou bláboly, ale je to skutečná a dokazatelná zkušenost. I on využil techniku signalizace očima a také jemu se to podařilo. Jeho zjištění pak potvrdily další testy a tato zpráva se rozšířila. Nyní jsme tedy dostali vědecký důkaz toho, o čem nám dávní mudrci vyprávějí už po celá staletí: že ve snech můžeme mít vědomí.

Stát se bdělým

Než si začneme podrobněji povídat o snových dobrodružstvích, vraťme se o krok a položme si samozřejmou otázku: Co přesně je lucidní snění? Lucidní sen je takový sen, v němž si uvědomujeme, že sníme. Ale nesmíme si ho plést s živým snem. Lucidní sen znamená, že si v daném okamžiku uvědomujeme, že sníme. Je to náhlé zjevení sebereflexe, kdy se nám vynoří ono: „Moment, vždyť tohle se mi přece zdá…!“ Možná si všimnete, že jste někde, kde byste za normálních okolností být nemohli (Moment, jak jsem se vlastně dostal sem na Havaj?), nebo třeba zpozorujete něco naprosto absurdního (jak to, že to auto řídí pštros?). Nebo to uvědomění spustí něco, co souvisí s vaší minulostí (Moment! Vždyť já už přece nejsem na univerzitě! Tohle se mi musí zdát!). Lucidní sny typicky spouští nějaká nesrovnalost, něco, co snivce přiměje, aby se zastavil a zeptal se, jestli je to skutečnost nebo ne.

O-NEIR-O-NAUT-IKA

Slovo oneironaut je odvozeno ze dvou řeckých slov: oneira znamená„sny“ a nautis znamená „plavec, námořník“. Oneironaut je ten, kdo se naučil vědomě cestovat snovým světem, zkoumat jeho terén s vysokou mírou jasnosti a vědomí.

Vylezl jsem z postele a vstal. Provedl jsem ověřování skutečnosti, nejdřív jsem se podíval na digitální hodinky, pak jsem se podíval jinam a zase zpátky na hodinky. Digitální čísla se měnila, ale já jsem si pořád nebyl úplně jistý, jestli je to sen nebo ne, protože všechno bylo tak živé a skutečné.

BEN S.

Pokud jde o moje první lucidní sny, tak nejstarší, které si pamatuji, jsou z doby, kdy jsem začínal na střední škole, bylo mi tak dvanáct. Skoro vždycky začínaly tak, že jsem byl ve škole a procházel se po vestibulu. I když všechno vypadalo stejně jako ve skutečném životě, vždycky jsem měl nakonec pocit, že něco nehraje a že svět, ve kterém zrovna jsem, asi nebude skutečný. Nakonec jsem si vypracoval takovou strategii, podle které poznám, jestli skutečně sním, nebo ne. Nějak jsem si tam vždycky „našel“ záchod a podíval se do mísy. Když jsem v ní uviděl svůj odraz, věděl jsem, že sním, a pak jsem se v tom snu pohyboval s plným vědomím.

WILL B.

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

Předmluva

Část první: Vydat se na cestu

1 • Nový objev