Ladislav Šerý (1958) vystudoval češtinu a francouzštinu na Filosofické fakultě UK v Praze, dlouhá léta topil ve smíchovských činžácích, poté přednášel moderní francouzskou literaturu, přitom překládal Artauda, Bataille, Daumala, Queneaua, Camuse a jiné. Vydal dva opusy: První knížka o tom, že řád je chaos a že potřebujem světlo a nedovedem žít ve tmě a že každýmu obsahu se vnutí nějaká forma a že moc je všude a nikde a že i ta blbá svoboda je jenom jako a že ještě nenastala ta pravá dekolonizace a že i to umění je jeden velkej mýtus (1997) a Laserová romance (2005), Laserová romance 2 (2008), Laserová romance 3 (2009) a Nikdy nebylo líp (2016).

Ladislav Šerý

Laserová romance

2

Ve Fra vyšlo

Laserová romance 3, 2009

Nikdy nebylo líp, 2016

Ladislav Šerý

Laserová romance

2

Ladislav Šerý

Laserová romance

2

Reprodukce na obálce Gustave Courbet,

L’Origine du monde, 1866 (Musée d’Orsay, Paris)

Jako eknihu vydalo roku 2020 Fra,

Šafaříkova 15, Praha 2, www.fra.cz

Elektronické vydání první

© Éditions Fra, 2008, 2020

Text © Ladislav Šerý, 2008, 2020

Cover artwork © Musée d’Orsay, 2008

Author photo © Markéta Mičková, 2008

ISBN 978-80-86603-95-7

ISBN 978-80-7521-133-0 (Pdf)

ISBN 978-80-7521-134-7 (ePub)

ISBN 978-80-7521-135-4 (Mobi)

1. nejhorší jsou země jako japonsko

2. jo, jak z tý zenový tradice vypučela gangréna kreténský technokracie

3. a čína bude ještě horší, to jsou úplní magoři

4. tam si ti pitomí amíci a ostatní chamtivci kopou hrob

5. smyslem života je dobře umřít

6. všechny hranice jsou provizorní

7. funk you

8. zdaleka nejlepší na tom dnešním pokroku se mi zdá vypalování cédéček

9. jak všichni víme, dobře vykouřit není jen tak, to se musí umět

10. nebo mít fakt apetit

11. kovanej demograt tomáš garrigue masaryque

12. opuštěný děti, opuštěný rodiče, totální nezdar jedný epochy

13. kde bysme se měli líp než tady, vole

14. jo, dřív jsem chtěl bejt jako oni, vyznat se ve víně, umět dobře žrát v restauracích, típat vajgly do talířů, žvanit tou jejich pařížštinou, už mě to naštěstí přešlo

15. je ten americkej systém postavenej na svobodě nebo na útlaku, ani tuhle základní otázečku dnes nikdo nezodpoví

16. jsou to kreténi, ale o nic horší než jiní kreténi

17. kdepak, chlapi, jsou nemocní, je to šílená, nemocná země, jak je to možný se mi neptejte, ale je to tak

18. šak už to maj sečtený

19. jojo, ještě bude veselo, kdepak konec dějin, to by se jim hodilo, konec dějin, jasně, ale pro ně, holt cejtěj předzvěst svýho zániku, ale tentokrát naprosto blízko a prakticky, není to už ta teoretická možnost jako za spenglera ani jako ve fukótovejch šedesátejch letech, najednou se šíleným způsobem přiblížila, ty vole, šíleným způsobem

20. bojim bojim

21. podceňujete je, ještě nám ukážou, naši staronoví přátelé se svou armádou techniků a vědců, ještě zvednou prapor ve věci naší téměř ztracené věci pěkně vysoko, ještě nás všechny náramně překvapěj, až chtě nechtě budeme muset pocítit hrdost a úlevu, že patříme k týhle úžasný civilizaci, která si sice povážlivě sere do bot a na hlavu, ale se všema ostatníma se furt ještě dokáže vypořádat jako kdykoli dřív, levou zadní

22. co na to světová avantgarda

23. zklamala, jako všechny avantgardy

24. ale dyť udělali kucí plno krásnejch věcí, dyť si vem cokoli od impresionismu, co je tam úžasnýho materiálu, jakej to mělo najednou po těch dvou nudnejch staletích šmrnc, přečti si moderní malíře, to je celý o duchovnu, dyť abstrakce, to je zen

25. dnes jsou avantgardní jedničky a nuly

26. furt se ještě žvaní o dělení československa, jako by nebylo jasný, že každej takovej víceméně národ, kterej má silnej pocit, že se chce osamostatnit do státu a má k tomu historický důvody nebo i pseudodůvody, když si o tom uvnitř svýho prostoru svobodně rozhodne, tak spánembohem, ne, čím víc bude malejch států a oblastí, tím líp, ne, ať je ta evropa pěkně barevná, kurva, ne

27. jasňéé, voléé

28. ale jak se ti čímani, teda číňani mohli z tak úžasnýho národa přejinačit na ty bolševický zmrdy, kde je červená nit, kde jsou spojovníky, to by mě fakt zajímalo, a teď se z nich zase stanou rychlený kapitalisti, otrokářskej režim jako za stara, to bych blil

29. a kdy že to byl tak úžasnej národ

30. prej v nějaký dynastii čang

31. skutečnost devalvuje, úroky rostou

32. jo, kdybysme opravdu byli národem švejků

33. indové jsou pořád dvě stě let před náma

34. nenech se vysmát, tam funguje stejnej fašismus v praxi jako v číně, akorát tomu říkaj největší demokracie světa a ještě se přitom občas oháněj duchovnem

35. fašismus s lidskou tváří

36. ukecávat uměl dobře, se zbytkem to bylo slabší

37. my se jako tou vědou snažíme prorvat k tomu, co je za ní

38. to se ale dřív zničíme, vole, ta výborná věda nás zbaví všeho lidskýho, zvěcnění všeho kolem to jasně naznačuje, budou z nás věci, zboží, stroje

39. no a nebude nám líp, já bych lidskýho člověka zas tak nelitoval, umím si ho představit lepšího, vylepšenýho, a když stroj tak stroj, proč to nezkusit

40. ale to pak budou dva druhy lidí, výrobci a vyrobení, nejmíň dva druhy, možná víc, desítky, stovky druhů, vyvinou se kasty a odnože, vyšlechtěný modely, co po dvou letech zastaraj, to vezme takový grády, že budem čumět, umělej člověk, obchodní hit třetího tisícíletí

41. jenže ještě předtím proběhne radikální rozdělení na lepší a horší, na elity a plebs, který už ostatně nějakej ten pátek probíhá, akorát to bude akcelerovat

42. vystrč na mě panimandu, ať užijem ňákou srandu

43. dávej si bacha na ty média, vole, nějak to přeháníš, to už je třetí rozhovor tenhle měsíc, tuhle dokonce v nějaký tý televizní příloze, stojí ti to za to

44. jo, stojí, já si to mám vyříkaný

45. zkazej tě

46. hele, buď jsou moje věci dobrý nebo ne, za pár let to bude úplně jedno, jestli jsem se kurvil s novinářema nebo doma chlastal kořalku, rozumíš, úplně jedno

47. když budeš doma chlastat kořalku, budeš psát jinak, než když budeš sedět v krafárně a krafat kraviny, to pak budeš jako všichni, jako ten prodejnej ksindl kam se podíváš, budeš jenom materiál pro jejich nalejvárnu, figurka pro jejich hry, schizofrenní idiot

48. ale dej pokoj, to jsme všichni, vole, máš doma všechny ty elektrický cajky, máš, nakupuješ v superkrámu, nakupuješ, čumíš na bednu, čumíš, o co ti de, věčně si hrát na salonního opozičníka nebo co

49. alter kaker

50. dokud se zčásti nevyprázdněj města a aspoň trochu nezintelekualizuje venkov, bude to o ničem, musíš jim vzít moc, kterou nad tebou maj, a tu maj ve městech nepoměrně větší, než když vedeš relativně soběstačnou, skromnou existenci v dobitým baráčku na zablácený český vesnici

51. nebo ve středomořský vesnici, ty jo

52. aby nakonec nebylo město všude

53. jak se zavede internet nebo podobná budoucí sračka do poslední chaloupky, bude to globální město, vole, dřív se říkalo globální vesnice

54. čet jsem někde, že zase pro změnu přišli na to, že ve vesmíru může bejt až 30 miliard planet podobnejch zemi, s vyšší formou života a podobným vývojem a tak, to mě nadchlo, to pak všechno dostává úplně jinou perspektivu, jakousi lehkost, to pak začínám věřit, že ti největší frajeři buddhistický tam lítaj na víkend

55. svět vypadá podle toho, jak se v něm chováš

56. hledej velký písmeno

57. užíváním jazyka se šťastně poddáváme řádu

58. a fatálně se oddělujem od věcí

59. nesmí přijít kontrola, říkával pan vedoucí

60. hele azurový pobřeží je tak nechutně osídlený, skoro celý zastavěný novejma barákama, jenom na kopcích se vypínaj starý vesnice, který tam jakoby patřej, ale i tam to skupujou skopčáci a holanďani a angláni, taky takovej návrat k přírodě, užívaj si tam důchodů, jezděj dolů na pláž mercedesama, neuměj jazyk, ani se ho nenaučej, nic pořádnýho tam nepřinesou, žádný zvyky, žádnou práci, nic, jenom ty pitomý prachy, a jejich haranti v tom kraji akorát zkurví genofond, to je nová fligna systému, zapadající do celkový strategie rozložení a zničení všeho původního, malýho, hezkýho, udělaj z toho banální, šedivou nápodobu reality, kde krajina bude jenom pěkná stafáž, nutnej přežitek, pak už návrat k přírodě ani nebude možnej, protože příroda zmizí, vole, zmizí

61. a jsme zase u toho, mytický holubníky

62. hej, chýrne domčeky s predzahrádkami

63. a pak že čas neexistuje

64. jak se zapleteš s nesprávnejma místama, jak se těm kurvám dostaneš do drápů, máš zaděláno na zkaženej zbytek života, fízlové a právníci, na ty nevyzraješ, pokud máš pocit, že život je fádní a nudnej, švihni si nějakej vleklej soud, budeš mít smysl života hned

65. fluctuat nec mergitur, vole

66. poslouchám teď god machine a spiritualized a takový věci a je to úžasný

67. spiritualized is used to treat the heart and soul

68. mě nejvíc bere muzika, kde nevím, jak to dělaj, kde je to tajemství tvorby pro mě ještě neodhalený

69. ještě a nafurt

70. s tebou i do pekla, kotě

71. ale dyť i to velkoměsto se dá vychutnat, všude je tolik krásy, úplně ve všem je strašlivý estetično, jenom ho cejtit a vidět

72. ach

73. jak z čítanky

74. z čtenářsky přitažlivé čítanky života

75. lživota

76. lžide lžidácká

77. když mi někdo řekne, že něco musím, je to přesně ta pohodlná nesvoboda, která všem vyhovuje, stejně jako je pohodlná sebevražda, jak zjišťuje camus, protože člověk zničí jen sebe a nic z toho, co ho k sebezabití dohnalo, proto se nakonec nutně a logicky musí zabejvat revoltou

78. a je zvláštní, že sebevrazi si neseženou kalašnikova nebo bazuku nebo aspoň pušku na slony a nejdou si řešit svý problémy na ulici nebo na úřad

79. náboženští a revoluční nostalgici v jinejch částech světa opásaný semtexem nakonec jenom dokazujou, že tady jsou všechny náboženství i revoluce mrtvý, lidi jsou schopní zabít se bez jakýhokoli přesahu, to je úroveň

80. spojit sebevraždu s revoltou, jak nám ukazujou kucí arabský, je možná jediná účinná obrana proti institucionalizovanýmu vraždění nejenom jinejch živejch bytostí a lidskejch lidí, ale i jinejch idejí a kultur

81. jasně, kdyby každá taková kultura měla svý sebevražedný komanda, měla by šanci na přežití

82. pomohlo by to tibeťanům, asi ne, takže zpátky do virtuální reality

83. nakonec možná zbyde jenom revolta pro revoltu, jako acte gratuit posledních zoufalců a frustrantů, protože camus nepočítal s exponenciálním růstem moci systému, kterej ten náš životní prostor rychle zužuje

84. ale počítali s tím jiní

85. chtělo by se samozřejmě věřit, že systém si tím kope hrob, ale podle mě je v tomhle strategickým myšlení mnohem dál než my, má na to lidi a ti prostě už delší dobu věděj, jak to bude, už věděj, jak nás dokonale ovládnout, jak z nás udělat čísla a to nuly

86. možná to věděl už ten malíř nenadaná s knírkem, ostatně kdyby měl ten zmrd víc malířskýho talentu, mohlo bejt všechno jinak

87. myslíš, že dějiny dělaj jednotlivci, jo

88. dokud žijem, můžeme se ptát na smrt, po smrti se možná zase budeme moct zabejvat životem, obojí v podstatě stojí vedle sebe, ale nám holt chybí schopnost simultaneity

89. a jakej bude mít život smysl, až zjistíme jeho smysl, he

90. možnost literatury bez čtenářů, to se mi velmi líbí, ostatně dobrovolný a uvážený zničení díla může bejt taky završení díla

91. jasně, pohrdnout dnem, spokojit se s nocí, třeba v jediným fatálním okamžiku, a pak toho léta litovat, ale to my sráči psaví neumíme, a ti, co to uměj, seděj v blázincích, každej má svoje, ale je dobrý to o sobě vědět

92. vždycky si u châtelet vzpomenu na nervala, jak se tam oběsil v tý dnes už zbouraný ulici, ani ta plynová lampa po něm nezůstala, aurélie říkáte, no dobře, ale ta lampa tam už kurva není

93. do třiceti, pětatřiceti let tě vezmou kamkoli, když máš dobrej žaludek, loajálnost k systému a kvákneš anglicky, věk je dnes jak rudá knížka, jako členství ve straně, a jazyk okupantů jakbysmet

94. růst růstu s sebou vždycky nese růst nerovnosti a moci

95. řek bych, že flaubertova snaha psát o ničem je otázka stylu, síly a přesvědčivosti stylu, obsah pak bude povznesenej na jeho úroveň skoro automaticky, proto na něm ne vůbec, ale příliš nezáleží, ale musí se to hlídat, protože špatně zvolenej obsah může úsilí o účinnej styl dokonale zabít

96. jo flaubert, toho už nikdo nedocení, byl tak vepředu a přitom to jakoby nebyla žádná avantgarda, blanchota ale taky ne, jeho myšlení o literatuře je hodno dobrýho románu

97. ale trochu to absolutizuje, není psaní bez svobody, jasně, ale zapomíná dodat, že je v něm vždycky jenom tolik svobody, kolik jí je v autorovi

98. není nakonec systémem všestranně podporovaná touha po individuální svobodě ten smrtící pohyb, kterej vede do trvalýho otroctví a do zmizení lidskýho člověka a do trvalý sterility a vposledku do zániku literatury, he

99. se svobodou na rtoch do neznáma, který nám připravujou ti, co o svobodě věděj svoje a uměj jejího řekněme tvůrčího potenciálu patřičně využít

100. nepřipadáš si paranoickej, že ne

101. že jsem paranoik ještě neznamená, že po mně nejdou

102. kdo to řek

103. je to nakonec všechno jenom hra, sice fatální, na život a na smrt, ale na co jinýho si vposledku smrtelník může hrát, pravidla tý hry jsou věčný a přitom podléhaj historicky podmíněnejm úpravám, stejně jako psaní a myšlení, prostě hegel, jak já ho chápu

104. já si teď jako nejzazší svobodu představuju samozřejmě starou dobrou víru

105. nejlíp buddhistickýho ražení, viďžejo, ale v praktický podobě jí nejseš schopnej, takže bohužel, svoboda tě láká, ale cesta k ní je příliš dlouhá a ty příliš zbabělej a pohodlnej

106. nevěř nikomu, komu není alespoň sedmdesát

107. od literární fáze vývoje okcidentální civilizace je za svobodu považovanej její opak, tedy pohyb vpřed, nikdy ne stagnace, nikdy ne regrese, totalitní pohyb vpřed, a v minulým století to vyšlo najevo naprosto jasně, svoboda je pro všechny skoro vždycky někde v budoucnosti, někdy na dosah ruky, ale nikdy ne v přítomnosti

108. ale tenhle systém ti naopak sugeruje, že seš svobodnej teď a tady, tak si to sakra koukej užívat

109. a zejtra všichni na staromák, budou tam sekat hlavy

110. představ si že tam fakt deš těma uličkama, blížíš se liliovou a karlovou, město žije celkem všedním životem, ne každýho to zajímá, nebo je všude naopak pozavíráno a pusto a všichni už jsou na místě, celí natěšení, a už je tady malý náměstí a věž a orloj a plno lidu, přidáš se ke svýmu hloučku, předokládám, že se dělaly hloučky, že tam nebyl každej sám za sebe jako dneska, a místo hokeje na plátně se bude sekat sekerou do krků, zátylků, lebek českejch pánů, jak to kat trefí, je to šichta, dnes upadne řekněme nějakejch deset patnáct hlav, co asi dělá tělo, teda jako trup, leží a chčije z něho krev, škube sebou, kdoví, odnášeli je hned nebo tam nějakej čas byly pohozený, co myslíš, hlava se asi ukázala nám spokojenejm čumilům, pak se hodila do velkýho proutěnýho koše a další pán na holení, jestlipak oběti něco vykřikovaly, ta atmosféra v hledišti i na jevišti, fakt by mě to zajímalo

111. až barbaři dobydou ameriku, co s tím vším tam budou asi dělat, s dálnicema, autama, mrakodrapama, se vším tím bordelem

112. čím míň tam toho zůstane, tím líp, nejlepší by bylo, kdyby to všechno zarostlo lebedou

113. zbytky obyvatelstva budou ujařmeny a nastane nostalgie po historii, nostalgie dobytý civilizace, podobně jako v tom pátým šestým, sedmým století u římanů a jejich potomků v první, druhý, třetí generaci, to byla doba, ta mě bere, ta je aktuelní, a zrovna o ní skoro nic nevíme, není to nějak příznačný

114. až v zrcadle reprezentace začíná bejt svět srozumitelnej

115. člověče, na tu patti smith každej teď nějak plive či co, ale mě se to začalo zas znova tak šíleně líbit, taky jsem ji ale nějakej čas nemusel

116. technika rozšiřuje naši kulturu jako mlhovinu zvyků, stop a otisků, ale směrem k banalizaci a kýči

117. jo, kultura musí čerpat z hlubších studní než jsou návody k obsluze, čumenda na bednu nebo blebty žurnalistů

118. němci nejdřív soutěžili v kultuře a umění a prohráli, a potom ve zbraních a válčení a prohráli zase

119. některý národy se holt ne a ne prosadit

120. jsme stroje v lidský fázi technologickýho vývoje

121. v noci kolem druhý jsem dal procházku novou rodnou čtvrtí, všude mrtvo, vůbec nic už nebylo otevřený, ale prima okruh po grenelce do rue cler, dlouhatánská mrtvá rue de l’université, boulevard rapp, rue st dominique a po rue augereau domů, představoval jsem si, jak to tu postupně vznikalo, ty ulice v polích a vůbec ty změny a všechno to plynutí životů jednoho do jinýho, jenom ty města po nich přetrvávaj, taky dočasně, kolik se jich asi v dalším životě vrátí do svýho města, najednou jsem viděl to strašlivý a krásný kolektivní dílo generací, jaj bože slituj sa nad nami

122. většina veřejně činnejch lidí je na hranicí vkusu nebo za ní

123. tvýho vkusu, pochopitelně

124. jasně, nenajdeš většího popletu

125. řekla mi sbohem, ale znělo to jako nazdar

126. ta descartesova troufalost, plynoucí zřejmě z neznalosti, nezralosti nebo čeho, to jeho cogito, z kterýho se přímou úměrou stalo zase ignoro, nedomyšlenost jeho konceptu, v kterým duše prohrává s rozumem, to je mi tak nějak líto

127. a to zklamání potom, ta kocovina už po třech staletích, jako když si něco koupíš, prostě to musíš mít, a pak se ti to válí doma

128. prej jedeš pryč, jo

129. nojo

130. tě to tu nebaví, jo

131. nebaví, chci si dát oraz, zbavit se tlaku známýho prostředí, chápeš, známýho jazyka, známejch zvyků, kde všemu nebo skoro všemu rozumím, rozumíš, chci bejt chvíli někde, kde ještě můžu něco objevovat

132. máš výhodu, že se můžeš vrátit, to se odjíždí celkem lehce

133. jasně, není to žádná emigrace, i když kdoví

134. emigrace leda před sebou

135. ale je ti jasný, že tahle doba každou novotu rychle zabije, každej ráj zkazí, ten boj už je prohranej, nikam nejezdi, pičo, všude je u moci vraždění idejí, potlačování skutečnejch změn, všude se šíří mrtvolnej puch zániku starejch dobrejch časů

136. základem každý řeči je nezformulovaný prázdno

137. třista miliard doláčů ročně na reklamu, kdovíkolik na zbraně, kdovíkolik na vědeckej a technologickej výzkum, to je zbrojení a technika a média proti vlastním lidem, válka proti už dobytýmu území, ale proč ne, nakonec si na všechno začneš říkat proč ne

138. zajímalo by mě, jaký místo má v hierarchii šílenství šílenství rozumu

139. čehúni rádi v cizině předváděj, jak uměj pít pivo, ale většinou je to jediný, co můžou předvíst

140. zaplaťpámbu aspoň za to

141. chtít s hegelem vrátit pojmy mezi lidský lidi do bdělýho života je jako chtít vrátit boha na zem

142. žvaníš co doyen český nezábavy

143. guru duchovní loterie

144. nemůžu si pomoct, ale na ty anarchistický akce je smutnej pohled, ty lidi maj v sobě nějakou zpruzenost a nakonec i stádnost, všichni zhruba stejně oblečení, všichni zhruba stejný kecy, ty podivný hesla, málo spontánní mi to přijde, při všech sympatiích, který k nim jinak chovám, žádný zvláštní veselí, ani špetka uměleckýho přístupu, žádná radost ze života, holky jsou příšerně vulgární, co si ti fízlové kolem pak maj myslet

145. co ježíš s máří magdalenou, nezplodili něco

146. hrůza domyslet

147. daj se někde sehnat seznamy mrtvejch na silnicích, co myslíš, jména dětí zabitejch autama a v autech, že by se někam vylepovaly

148. vsadím se, že přírodní národy měly stokrát menší zločinnost než tady

149. stokrát nejmíň

150. sex když se povede, není nic lepšího, jak se člověk přitom někdy prorve do vesmíru, snad jenom ty drogy se tomu vyrovnaj, nebo mystický stavy že by

151. jo, mystický stavy, to jo

152. hele, já jsem docela v klidu, nic mě výrazně nebolí, ocas mi stojí, palice mi sice nějak zvlášť nefunguje a taky eurodolarů by mohlo bejt víc, ale nemůže mít člověk všechno, nebo jo

153. ano, proveďme banalýzu svých životů

154. rodiče nám vždycky viděj až do žaludku, před těma nic neutajíš

155. mám jinou zkušenost, naopak jsou úplně slepí, skreješ, co se ti zamane

156. všimsisi, že všichni režiséři nosej džíny, pokud možno tak akorát ošoupaný, a kameramani taky, případně manšestráky, jestli ten stejnej vkus nemaj z nějakejch těch chemickejch sraček, co se uvolňujou z filmovýho pásu nebo co

157. za zrcadlo lze projít jen poetickou, imaginativní nebo vizionářskou řečí

158. jak to dopadne v palestině, tak to dopadne všude

159. a ten hácha, jo, teď se ukázalo, že to byl skoro hrdina a čupr chlap a ještě nakonec i veselá kopa, kdo by to řek do dědka

160. já vůbec nestojím o slávu, vole, ale po smrti by se mou maličkostí někdo zabejvat moh

161. dej pokoj

162. mě by se to prostě líbilo, závidíš, protože tobě se to určitě nestane, ale já mám šanci, chápeš

163. nenech se vysmát

164. když si to představíš, není to špatný, jak se hrabou v tvejch textech, koukaj na tvý filmy, hrajou tvoji muziku, študáci a jejich kantoři na to dostávaj stipendia a granty, haha, a mít placku na baráku a odstavec v encyklopediích už nafurt, to je přece prďácký

165. znáš to, samota, nikdo ti nevolá, nikdo ti nepíše, ty bys i někomu moh zavolat nebo napsat, ale nakonec si řekneš, že vlastně není komu nebo že to nestojí za to, začarovanej kruh

166. cercle vicieux

167. a ona objevila v tom starým ženáči se třema dětma nejistýho kluka, kterej zůstává v každým chlapovi, a bodejť by toho nevyužila, prostě na ni byl slabej

168. mně se dnes mladý líbí, hlavně ale kluci, maj nějakej švih nebo co, nebo to je zdravý sebevědomí
Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

Laserová romance 2