Jozef Stuparič, Emília Stuparičová

ZROD

Ukážka z elektronickej knihy

Básne © Jozef Stuparič

Obrazy © Emília Stuparičová

Grafická úprava © Helena Uhrinová

Vydavateľ © Jozef Stuparič

Rok vydania 2020

ISBN (EPUB): 978-80-570-2181-0

ISBN (MOBI): 978-80-570-2182-7

ISBN (PDF): 978-80-570-2180-3

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2020

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Talent, ktorý sme dostali do vienka sa môže rozvinúť v každom veku a nikdy nie je neskoro začať. Stačí len nosiť sen blízko pri srdci, využiť to, čo nám život ponúka a robiť veci s láskou.

Cesta – príbeh

Dostáva sa Vám do rúk dielo manželov, ktorí na svoj umelecký zrod čakali až do svojej sedemdesiatky. Ich životné cesty sa stretli aj vďaka láske k poézii. Perom, ktorým život písal, si vytvorili prístav vlastného domova.

Roky ich spoločného života rýchlo ubiehali, pribudli deti a ich svet sa točil najmä okolo práce a povinností. Poklad, ktorí v sebe nosili, ukryli hlboko do srdca. Vraveli si, ako mnohí z nás „Raz, keď príde čas“.

Až keď deti vyleteli z hniezda a v ich hlavách začala pomaly zrieť jeseň, prišiel čas na rozdúchanie uhlíka, ktorý v nich roky tlel. On svoje myšlienky a spomienky začal splietať do veršov, ona pocity pretvárala do obrazov maľovaných horúcim voskom. Obaja tvorili len tak, pre radosť, s láskou. Básní aj obrazov rokmi pribúdalo a nadišiel čas, aby ich ukázali svetu.

Milka a Jozef sú už osemdesiatnici, no tvorivá múza ich neopúšťa. Aj vďaka nej stále dokážu nachádzať pozitívnu energiu života.

Myslíte si, že ste už starí na zmenu? Máte pocit, že ste v živote prepásli svoju šancu a je už neskoro začať si plniť svoje sny? Naozaj?

Babie leto

Ešte nesie sebou teplo,

no čo sa v lete nedopieklo,

to zostáva len pekný sen.

Babie leto

Začína odchádzajúcim

letom.

A pritom,

ani nezbadáme,

že slnko lúče láme,

skracuje obzor.

Letné páľavy

sfarbili trávy

bronzom.

Príroda sa v rose kúpe,

noci na teplo sú skúpe,

z vešiakov zvesili saká.

Vôňa jesene je taká.

Ako žena v rokoch.

V jej krokoch

cítiť ešte vnady tela.

No aj keby chcela

čas nezastaví.

Úsmev v tvári

i keď hravý

vraví

končí včielka s medom.

A na to

liekov nieto.

Prišlo babie leto.

Chvíľa ticha

V krajine ticha,

modlitba tichá.

Opretý o strom,

som tu len hosťom.

V tejto chvíli

iba vietor kvíli.

Stromy žiaria zlatom,

lúčia sa už s babím letom.

Opustené hniezda.

Vtáci v inom kraji hniezdia.

Listy plávajú v povetrí,

les chlad zavetril.

Tichá krajina.

Zima vládnuť začína.

Pomaly

Život mu

kroky spomalil.

A tak si

kráča pomaly.

Už nenáhli,

ako mlyn

v čase sucha.

Voda je skúpa,

kameň ju zadlávil.

Pamätá,

keď hlasno nôtil si pieseň.

No zostal sám.

Je jeseň

a koniec hrám.

Ešte si hundre čosi,

čo sa už nenosí.

Iba z hĺbky zeme,

kde pramienok drieme

svitá nádej.

Clivota

Je nám akosi clivo.

Slnko si tvár skrylo,

babie leto už dozrelo.

Trávy

si podávajú správy

o počasí.

Už odlietajú divé husi.

Deň sa tvári,

že mu zmrazil

babie plány.

Stromy odel leporelom,

cítim sa jak v kraji inom.

Svetlo včasne zaháša.

Ovečky schádzajú zo salaša.

Rána sú chladivé,

mrázik kreslí v tráve motýle.

Majú život krátky,

vrátia sa spiatky do zeme.

Kedy sa vzbudia,

nevieme.

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

Cesta – príbeh

Babie leto

Babie leto

Chvíľa ticha

Pomaly

Clivota

Zhon

Pokušenie

Svedomie

Jarné myšlienky

Nepokoj duše

V hlave