Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Hayley Dazeová

Zázračné štěňátko - Malá baletka

Ilustrace Willow Tree Books

Přeloženo z anglického originálu Muddle The Magic Puppy – Ballet Show Mischief

Text copyright © Working Partners, 2018

Cover Illustration © Willow Tree Books, 2018

Interior Illustrations © Willow Tree Books, 2018

Translation © Radka Svobodová, 2020

Vydala Grada Publishing, a. s., pod značkou BAMBOOK

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401

jako svou 7550. publikaci

Překlad Radka Svobodová

Odpovědná redaktorka Olga Tesařová

Grafická úprava a sazba TypoText, s. r. o.

První vydání, Praha 2020

Vytiskla tiskárna FINIDR, s. r. o.

© Grada Publishing, a. s., 2020

ISBN 978-80-271-1500-6 (ePub)

ISBN 978-80-271-1499-3 (pdf)

ISBN 978-80-271-2285-1 (print)

Mamince a tatínkovi za všechnu jejich lásku a podporu

Šmudlík, malé štěňátko, kouzlení má rád, s Rozárkou a Jendou chodívá si hrát, v kalužích si hopsají, co je nuda, neznají.

Na dobrodružství velká vypraví se hned, s nezbedníkem malým objevují svět, je to prima štěňátko, poznáte ho zakrátko!

První kapitola

Představení

„Dámy a pánové, představení právě začíná!“ volala Rozárka za hebkým červeným přehozem na postel, který visel jako opona v dědečkově obývacím pokoji. Na chviličku zavřela oči a představila si obrovské divadlo plné lidí skandujících její jméno.

„Rozárko! Rozárko!“

Mávala pomyslným divákům, než jí došlo, že ve skutečnosti slyší hlas svého bratrance Jendy.

„Rozárko! Rozárko, slyšíš mě? Co tam děláš?“ zjišťoval Jenda.

„To je překvapení,“ zahihňala se Rozárka a vykoukla za přehozem. „Můžu začít?“

„Ehm, promiň, Rozárko, ještě musím dokončit tohle bludiště,“ omluvil se Jenda, srovnal si brýle na nose a opět se ponořil do své knížky s hádankami.

Nevadí, pomyslela si Rozárka a zase se schovala za oponou, představení bude tak jako tak. Zhluboka se nadechla a pro štěstí se zatahala za copánky. Cítila zvláštní chvění v bříšku a kolem žaludku. Nervózně narovnala oponu vytvořenou z přehozu.

„Srdečně vás vítám na Rozárčině Začarovaném baletu,“ pronesla zvučným hlasem. Přidržela si okraje nadýchané baletní sukýnky a udělala pukrle. Měla to odkoukané od opravdových baletek. Stěna za Rozárkou byla pokrytá obrázky duhy, hradů, hor a lesů. Rozárka je všechny sama nakreslila na jednotlivé listy papíru a pak je slepila dohromady.

Zvedla ruce nad hlavu a zatočila se dokola na špičkách. Jenže v ponožkách uklouzla, nohy se jí rozjely každá na opačnou stranu a Rozárka nechtěně udělala provaz. „Tadá!“ zazpívala a rozpažila ruce. Pohotově tak zařadila neplánovaný provaz do svého tanečního vystoupení.

„Takže na tohle ses celé dopoledne chystala,“ řekl Jenda a zavřel knížku s hádankami.

Rozárka zmáčkla příslušné tlačítko na dědečkově přehrávači. Ozvala se tichá melodie hraná na housle.

„A teď se dívej, jak se zatočím,“ řekla, přidržela si baletní sukýnku a pohybovala se v rytmu hudby.

„Říká se tomu pirueta,“ opravil ji Jenda, „ale myslím, že bys měla natáhnout ruce spíš takhle.“ Jenda vstal ze židle, zatočil se na špičkách a rukama pohyboval před sebou, což mu pomáhalo točit se dokolečka. „Fíha, motá se mi z toho hlava, asi mám závrať,“ řekl a znovu se posadil.

„A teď je ze mě ladná labuť,“ usmála se na Jendu Rozárka. Balancovala chvíli na jedné noze a mávala rukama, jako by měla křídla.

„Správně se tomu říká holubička,“ nezapomněl ji poučit Jenda.

„Ladná labuť se mi líbí víc,“ mrkla na něj Rozárka a pořád stála na jedné noze. „Odkud toho o baletu tolik víš?“

„Moji rodiče na něj rádi chodí do divadla a občas mě vezmou s sebou,“ vysvětlil Jenda.

V tu chvíli se s prásknutím otevřely vchodové dveře a dovnitř vtrhl pořádně silný vítr. Všechny obrázky se uvolnily ze zdi, rozletěly se po obývacím pokoji a nakonec skončily na podlaze.

Na Rozárčino jeviště se vesele přiřítilo štěňátko a důkladně se oklepalo. Voda z něj šplíchala na všechny strany.

„Šmudlíku!“ zajásala Rozárka a radostí se zatočila na špičkách.

Pokaždé když pršelo, objevil se malý nezbeda Šmudlík a vzal Rozárku a Jendu za kouzelným dobrodružstvím.

„Tak tomu říkám nástup na scénu,“ rozesmál se Jenda.

Šmudlík škubal za oponu, dokud ji nezatáhl.

„Asi mi tím chce zkrátka naznačit, že moje představení skončilo,“ řekla Rozárka a energicky se uklonila.

„To sice ano, ale naše dobrodružství právě začíná!“ těšil se Jenda a vyběhl za Šmudlíkem do deště.

Druhá kapitola

Začarovaný les

Šmudlík poskakoval po zahradní pěšince a očichával jednu louži za druhou. Potom se vedle jedné velké kaluže se spoustou vody přikrčil.

„Tohle je ta správná louže?“ zeptal se Jenda, než do ní rovnýma nohama skočil. Bláto vyšplíchlo všude kolem. Postříkalo nejen Jendu, ale i Rozárku a Šmudlíka.

„Myslím, že ne,“ prohlásila Rozárka a ždímala si copánky.

Šmudlík se rozpustile válel po zemi s vyplazeným jazykem a Rozárce se zdálo, že se směje.

„Moc vtipné, Šmudlíku,“ zlobil se Jenda a čistil si zablácené brýle. Tričko i kalhoty měl celé pocákané.

Rozárka se sklonila a pošeptala Šmudlíkovi do chlupatého ouška: „Ty nezbedo! To se nedělá.“

Štěňátko pak pelášilo k té největší louži na konci cestičky a několikrát ji obkroužilo takovou rychlostí, že se Rozárce až zamotala hlava, jen se na Šmudlíka dívala. Potom pejsek vesele zaštěkal, hupsnul do kaluže a v tu ránu zmizel.

To jsem zvědavá, kam nás zavede tentokrát, dumala Rozárka a přešlapovala na okraji kaluže. Pak se obrátila na Jendu: „Jsi připravený?“ Máchla rukama dozadu a stoupla si na špičky.

Konec ukázky

Table of Contents

Tiráž

První kapitola Představení

Druhá kapitola Začarovaný les