SACRED SERENITY

Copyright © 2016 Waterhouse Press, LLC

Illustrations © Dreamstime & Shutterstock

All rights reserved

Translation © Hana Láryšová, 2020

ISBN 978-80-249-4198-1

VĚNOVÁNÍ

Emily Hemmerové

Rozhodla jsem se ti věnovat tuhle knihu,

protože nikdo jiný v mém životě

nechápe skutečnou vášeň a touhu

potřebnou ke stvoření krásy skrze slova.

Děkuji, že jsi moje knižní sestra.

Moje láska k tobě je všeobjímající.

Namasté.

KAPITOLA JEDNA

Sakrální čakra

Po staletí bylo praktikování jógy spojováno s mnoha druhy jógy. Zvláště pak tantrická jóga se dobře pojí s harmonizací a otevřením všech čaker, především pak druhé čili sakrální čakry. V téhle čakře pramení emoce, potěšení a smyslnost, je známá jako zdroj vášně a rozkoše. Nachází se v oblasti mezi stydkou kostí a pupkem.

AMBER

„Tantrický sex? Ze všech lidí si zrovna ty jako svůj závěrečný projekt předmětu lidská sexualita vybereš tantrický sex?“ Jak se Genevieve pohybovala po jóga studiu, platinové vlasy dosahující k ramenům se jí leskly a poskakovaly. Zdálo se, že ji při zapalování svíček vodí po sálu zaoblené bříško.

Pomohla jsem jí připravit podhlavníky a pěnové kvádry na jógu, které budou klientkám kurzu jógy pro těhotné pomáhat s nesčetnými pozicemi, jimiž je bude provádět.

„Proč se tomu tak divíš?“ řekla jsem a nedokázala skrýt sarkastický podtón.

Moje nejlepší kamarádka na světě se zarazila, položila si ruce na břicho vzdouvající se sedmiměsíčním těhotenstvím a krouživými pohyby ho masírovala. Miminko ji buď kopalo, nebo nepohodlně utlačovalo nějaký matčin orgán.

Genevieve si povzdechla a zatlačila na jednu stranu břicha. „Nevím. Zdá se mi divné, že někdo, kdo…“ ztlumila hlas a rozhlédla se po místnosti. Hodina měla začít až za dvacet minut. Nikde ani živáčka.

„Kdo ještě nikdy neměl sex?“ doplnila jsem ji stručně. Nebylo žádným tajemstvím, že jsem panna. Byla to jenom moje volba. Učinila jsem ten závazek nejen kvůli svojí víře v boha – ačkoli ho mám v té nejvyšší úctě –, ale také protože věřím v sebe a svoji vůli.

Přikývla. „Ano.“ Ale spíše to sykla. „Pro tebe má smysl studovat sexuální chování ve společnosti, případně jak se to týká tvojí lékařské disciplíny, ale tantrické postupy jako takové můžou být ve své povaze otevřeně smyslné. Fyzicky, spirituálně…“ vydechla. „Jak plánuješ pochopit praktiky tantrického sexu, aniž bys vůbec kdy prožila sex jako takový?“

Dala jsem si ruce v bok a pronikavě se na ni zahleděla. „To, že jsem s nikým nespala, neznamená, že jsem nestudovala všechny stránky lidského těla. Do háje, Vivvie, jsem si jistá, že vím líp, jak přivodit vaginální orgasmus, než devadesát procent společnosti aktivně provozující koitus.“

Genevieve protočila oči v sloup a zhluboka se nadechla. „A co chceš po mně? Svoji výuku mi většinou do detailu nepopisuješ. Tak proč teď?“

Zazubila jsem se. „Potřebuju tvoji pomoc.“

Naklonila hlavu na stranu a naše pohledy se střetly, ten její temný se do mě zabodával, zatímco rozkládala podložku na jógu a pokládala si ji na místo. „S čím?“

„Sežeň mi lektora tantrické jógy, který mi dovolí účastnit se jeho kurzů jako pozorovatelka.“

Zamrkala, jako by čekala, že ještě něco dodám. „To je všechno? Konverzace s ním docela plyne. Proč se Dashe nezeptáš sama?“

Dash.

Jeho jméno mu perfektně sedlo. Dash znamená v angličtině špetka a on v sobě měl špetku ode všeho, nad čím by každá žena, co má všech pět pohromadě, slintala – vysoký, fantasticky stavěný špinavý blonďák s nejúžasnějšíma karamelovýma očima, jaké jsem kdy viděla. Mísily se v nich všechny odstíny jantaru, po kterém mě jako Amber pojmenovali. Vždycky jsem ho viděla jenom zdálky, což byl záměr, protože z něho vyzařovala tak jedinečně mužná aura, že mi motala hlavu a cítila jsem se kvůli ní zase jako puberťačka. A ne dvaadvacetiletá žena, kterou právě s plným stipendiem přijali do elitního lékařského programu na Kalifornské univerzitě v Berkeley.

Vybrala jsem si sice medicínu na Stanfordu či univerzitě v Irvine, ale nemohla jsem opustit svoje stárnoucí prarodiče. Starali se o mě od smrti matky při mém porodu. Dlužila jsem jim svoji přítomnost po zbytek jejich dní. A Genevieve byla ta nejbližší osoba, co mám. Náš vztah jsem si hýčkala a cenila nade všechny ostatní. Znala mě a přijala moje životní rozhodnutí jako málokdo. Nechtěla jsem opustit San Francisco, svoje prarodiče ani Genevieve – obzvlášť, když se jí během pár měsíců má narodit syn.

Prokřupla jsem si krk, abych uvolnila napětí, které se ve mně nahromadilo při pouhé myšlence na Dashe Alexandera. „Poslala jsem mu pár e-mailů a nechala mu vzkaz tady v pracovní schránce. Odpověděl mi na e-mail, že jeho lekce jsou soukromé a nerad by, aby mu cizí přihlížející vyděsil klienty.“

Vivvie se široce zazubila. „To chápu. Lidi se v tom kurzu… docela zapojují.“ Poslední dvě slova protáhla jako sirup přelitý přes tlustý plátek italské focaccii. Což je naprosto božská kombinace.

„Proto jsem tady. Potřebuju, abys s ním promluvila. Však spolu dobře vycházíte. Navíc, neasistovala jsi mu náhodou dřív při hodinách?“

Genevieve rozšířila oči. „To ano a neopovažuj se o tom zmiňovat před Trentem.“ Promnula si břicho, ve kterém nosila dítě zmíněného muže. „Když mu někdo připomene moji stáž u Dashe, pokaždé se z toho zcvokne.“

Zahořely mi tváře a zatnula jsem zuby. „Ty jsi měla něco s Dashem?“ Po páteři mi přeběhl nepříjemně bodavý pocit. Kdyby si Vivvie všimla sebemenší změny v mém chování, šla by po tom jako slepice po flusu. Zatnula jsem stoličky pevněji a snažila se vypadat nezaujatě.

„Ne. Ne tak docela. A určitě ne způsobem, jakým myslíš.“ Odhrnula si vlasy z krku a začala se ovívat rukou. „Myslím tím… když mu při lekci asistuješ, dochází k docela divokému laskání, ale není to tak, že bychom spolu spali. Podotýkám, že jsem si po kurzu musela pokaždé dát studenou sprchu, abych zaplašila všechny dřímající emoce. Ten chlap má dar. Způsob, jakým otevírá čakry, je tak intenzivní, jako kdyby loupal vrstvy cibule. Dostane se ti přímo do toho pikantního místa uvnitř s rychlostí, jakou jsem nečekala.“ Vivvie se ovívala, zatímco se jí do tváří vkrádal ruměnec.

Co bych za to dala, abych se mohla takhle červenat. Nebo raději, abych měla zkušenost s mužem, který je jeho příčinou.

Odhrnula jsem si husté vlasy z teď už zpoceného krku a sklonila k ní pohled. „Prosím, Vivvie. Je to můj poslední předmět, než na podzim začnu výuku na medicíně. Nechala jsem si to na poslední možný semestr, protože… inu, víš proč. Je to jediný předmět, u kterého vím, že se do něho budu muset ponořit bez jakýchkoli zkušeností. A chci skvělou známku.“ Samozřejmě že jsem o svých důvodech krapet mlžila, ale to nepotřebovala vědět.

Genevieve se přede mě postavila. Šťouchla mě do břicha břichem a obě jsme se rozhihňaly. „Nikdy si na tuhle svoji velikost nezvyknu,“ zaúpěla.

Položila jsem jí ruce na napjatou pokožku, abych cítila svého budoucího synovce, a snažila se rozeznat jeho nožičku od hlavičky a zadečku.

„Hele, jsi má nejlepší kamarádka. Jsi jako moje ségra. Samozřejmě že ho ukecám, aby ti pomohl. Ale musíš mi slíbit, že nebudeš mít předsudky. Páry se toho kurzu účastní, protože se chtějí hlouběji propojit se svými protějšky a vyšším já. Vím, že ty možná věříš něčemu jinému, ale nenech si tím svoji zkušenost zakalit.“

Chytila jsem ji za ruce a pevně je stiskla. „Slibuju. Budu svobodomyslná a uctivá.“

Uculila se a tázavě na mě zvedla obočí, načež zafuněla. „No jo, promluvím s ním. Použiju svoje přesvědčovací schopnosti.“

„Přesvědčovací schopnosti?“ Z pouhého náznaku, že by ty schopnosti mohly zahrnovat vrozenou sexualitu či něco osobnějšího, se mi krev dostávala do varu.

„Jo… vinu,“ uchechtla se.

Odfrkla jsem si a var přešel do klokotání. Ježíšku na křížku, potřebuju zchladit hormon.

„Když už mluvíme o vině… kdy už Trenta vysvobodíš a vezmeš si ho?“ zeptala jsem se poněkud kousavěji.

Genevieve si hlasitě povzdechla a zaklonila hlavu. Strop byl vymalovaný víry v pronikavých barvách duhy. Když jsem ležela na podložce v poloze na zádech, budily barevné víry ohromující dojem poklidného místa, po kterém se mohla moje mysl toulat, zatímco tělo relaxovalo.

„Ani mi to nepřipomínej. Víš, že mě žádá o ruku každý den?“ zavrtěla hlavou.

„A proč jemu i sobě tedy odpíráš radosti manželství? Viv, za pár měsíců přivedeš na svět jeho syna. Vždyť víš, co si myslím o dětech narozených nesezdaným lidem vzhledem k tomu, že jsem jedním z nich. Ty máš ale možnost volby. Trenta miluješ. On miluje tebe. Čekáš jeho dítě. Proč nezabráníš tomu, aby si tvoje dítě neslo poskvrnu, že je bast…“

„Neopovažuj se to vyslovit!“ zarazila mě Vivvie prstem zabodnutým do hrudní kosti.

Au!

„Moje dítě nebude bastard. Nech si ty svatouškovské názory z Bible pro sebe. Vím, že můj syn bude vychovávaný v boží milosti, ať už se narodí v manželském svazku, nebo ne. Už jsme to probíraly a já to nehodlám podstupovat znovu. Chci, aby si mě Trent vzal kvůli mně a protože chce strávit život po mém boku, protože jsem žena, se kterou chce být navěky, a ne proto, že nosím jeho potomka.“

Tentokrát zabručím. „Copak nevidíš, že se na tebe dívá jako na svatý obrázek?“

Kousla se do rtu a přikývla. „Já vím, že jo. Ale není to kvůli tomu, že čekám jeho dítě?“

Frustrovaně jsem vypěnila. „Ne! Propánajána. Jsi jedna z nejinteligentnějších, milujících a nejlaskavějších žen, které znám, přesto dokážeš být úplně zabedněná, když nechceš vidět, co máš přímo před nosem! Už si ho konečně vezmi! Prosím! Jestli ne kvůli sobě, udělej to kvůli němu, kvůli tomu dítěti, co nosíš.“ Můj hlas nabýval na síle spolu s přesvědčením.

Genevieve na mě namířila ukazováček s rudě nalakovaným nehtem. „Přestaň. Už dávno vím, co si myslíš. A vezmu si ho. Až nastane správný čas.“ Našpulila rty a zatnula čelist.

Promiň, bože. Snažila jsem se.

„Promiň,“ a myslela jsem to upřímně celým svým tělem i duší. Každou noc jsem se modlila, aby došla osvícení, aby se smířila se smrtí rodičů a byla silná pro svoje sourozence a lidi kolem sebe. A každou noc jsem se modlila, aby si vzala Trenta Foxe a uchránila miminko od roků stereotypních hloupých řečí. Děti a stejně tak i dospělí umí být až příliš krutí. Znám to z první ruky.

Genevieve se zamračila a pak se rozesmála. „Děkuji. Ale raději by ses měla soustředit na sebe. Nemůžu se dočkat, až uslyším, co si pomyslí ten chlápek nahoře, až si budeš chtít zadovádět s Dashem Alexanderem po jedné z jeho lekcí!“ Prohlásila, a jako by jí pod bodovkami zajiskřily oči.

Otevřela jsem a zavřela ústa. „Ty to víš?“ zalapala jsem po dechu.

Odfrkla si. „Ty máš boha… a já ženskou intuici. A moje intuice mi posledních několik let napovídá, že se ti Dash fakt líbí. Což je pravděpodobně důvod, proč ses vyhnula osobní žádosti o účast na jeho hodinách.“

Pokus o taktický ústup nebyl v tomto případě možný. Navíc nás bible učí být za každých okolností upřímní a vstřícní. „Dash je pěkný chlap. To nebudu popírat.“ Zdvihla jsem bradu a čekala na její odpověď.

Genevieve se zazubila a pohlédla na něco či někoho za mnou. „Ahoj, Dashi, jdeš právě včas. Zrovna jsme o tobě mluvily.“ Zakřenila se.

Ztuhla jsem jako kus ledu. Pokud by se mě někdo dotkl, roztříštila bych se na tisíc kousků a rozplynula se. Zhluboka jsem se nadechla a otočila se. Stál tam jediný muž, který okupoval každičkou nemravnou myšlenku, kterou jsem měla od doby, kdy jsem ho před více než dvěma lety poprvé spatřila. Muž, kterého jsem si představovala během uspokojování se v časných ranních hodinách pod ručně vyrobenou prošívanou dekou v domě prarodičů.

Dash Alexander.

DASH

S pažemi zkříženými na hrudi jsem se zazubil na hříšně sexy brunetku. Myslela si, že jsem pěkný chlap. Zajímavé.

Nejlepší kamarádku Genevieve jsem viděl potulovat se kolem Lotus House už dřív. Sledoval jsem ji v akci při cvičení. Měla dlouhé a štíhlé tělo, dokonalé pro složitější ásany, neboli jógové pozice, jak by je nazvali zápaďáci.

Zatímco jsem postával na místě, zelené oči se jí zablýskly jako smaragdy, když si mě měřila hodnotícím pohledem. Sex-appeal jim dodával jejich kočičí tvar. Ale jen z toho se mi kolena neroztřásla. Moji pozornost upoutaly husté, dlouhé, kaštanové vlasy zakrývající plná ňadra. Nosila je rozpuštěné, rovné a učesané na pěšinku uprostřed. Podle mého odhadu si je ani nebarvila. Za ty dva roky, co ji znám, nezměnila barvu. Otevřeným oknem, které Genevieve před hodinou zavře, se v jejich přirozeném odstínu koupalo slunce. Co bych za to dal, abych do nich mohl zabořit ruku, nabrat si jich plnou hrst, omotat je kolem zápěstí a něžně jí zaklonit hlavu, abych se dostal k jejímu dlouhému odhalenému hrdlu.

Její nestrojená jadrnost promlouvala k mým nejhlubším mužským partiím. Pud držet a ochraňovat tuhle ženu působil jako mocné afrodiziakum. Takové pocity vyplouvající na povrch mi byly vzácné, ale díky cvičení tantrické jógy jsem se už dávno naučil nezapírat či skrývat, jak reaguju na lidi kolem sebe. Ale v tomhle případě nezapříčinila vzrušení, co mi kolovalo v žilách, pouhá touha po jejím zevnějšku. Vábila mě její energie. Její aura kolem ní žhnula a proplétala se s mojí v nejsmyslnějším laskání a způsobovala, že jsem ji chtěl obejmout a držet si ji blízko u těla, vnořit se do jejího ryzího ducha.

Pohnul se mi pták a ztvrdnul, probouzel se z příliš dlouhého spánku. Svěsil jsem ruce a uvolněně je sepjal před slabinami. Netřeba vyděsit ptáčátko. Což ona byla. Poznal jsem to podle toho, jak se pod mým obdivným pohledem chvěla a krčila, chystala se odlétnout. Chtěl jsem, aby udělala přesný opak. Aby mi místo toho vyšla vstříc stylem hrdé labutě. Chtěl jsem pohlédnout nejen na její nahé tělo, ale také nezkrotnou duši.

Ačkoli byla vysoká minimálně sto sedmasedmdesát centimetrů, v mojí přítomnosti hrbila ramena, jako by se mi tiše poddávala, nebo hůř, jako by se mě bála. Napřáhl jsem k ní ruku a na tváři vykouzlil utěšující úsměv.

„Dash Alexander. Myslím, že nás ještě nikdo nepředstavil.“

Pohlédla na napřaženou ruku, a jako kdyby se připravovala k bitvě, narovnala ramena a napřímila páteř, načež mi s ní pevně potřásla. Zazubil jsem se a trhl rukou zpátky, a to ji rozhodilo přesně, jak jsem chtěl. Když mi narazila do hrudníku, objal jsem ji kolem pasu a rychle ji políbil na obě tváře. Dovolil jsem si letmý dotek rtů, když jsem jimi přejel po hedvábné pokožce z tváře na spánek, kam jsem jí vtiskl další něžný polibek. Překvapeně se zajíkla, a ten tichý nádech společně se zesíleným stiskem jejích prstů daly jasný signál mým smyslům.

Tohle vyděšené ptáčátko mě chtělo. Ne, ona si jen nemyslela, že jsem přitažlivý. Její touha po mně jí po těle jiskřila jako tenoučký mlžný závoj. Obklopila mě vůně jahod. Přitiskl jsem si ji k sobě na nejkratší možný okamžik, načež jsem jen velice nerad ustoupil a vytvořil mezi námi vhodnější mezeru.

V očích měla skelný a nesoustředěný pohled. Zatřásla hlavou a několikrát zamrkala. „Ehm… Amber… Amber St. Jamesová.“

Usmál jsem se a položil jí dlaň na tvář. Přitiskla se mi k ruce. Hrudníkem mi projela vlna mužské pýchy. Palcem jsem pohladil jednu vysoce vyklenutou lícní kost a se zájmem pozoroval, jak obě zrůžověly. Nebyla nalíčená, přesně takhle jsem měl ženy rád. Nefalšovaně krásné.

„Moc rád tě poznávám, Amber.“

Dlouho jsme se na sebe dívali, energie našich těl se mísila kosmickým způsobem, který prožívám na hodinách, ale ne v osobním životě.

„Dashi, jdeš právě vhod,“ přerušila nám Genevieve sváděcí seanci. „Amber je na premedikálním studiu a kvůli předmětu lidská sexualita se potřebuje naučit co nejvíc o praktikách tantrického sexu. Myslela jsem si, že vzhledem k tomu, že jsi místní guru, bys jí mohl vypomoct.“

Obrátil jsem pozornost k Genevieve. Našpulila rty a položila si ruku na vypoulené břicho. Připomněla mi katastrofu, kterou jsem jí a jejímu příteli způsobil před půl rokem. Odplata umí být občas pěkná mrcha. A pak jsem dostal nápad. Úplně brilantní a nejenže pomůže Amber s jejím vyučovacím předmětem, ale taky mi vyřeší velký problém.

Hleděl jsem na Amber a potom na Genevieve, která sepjala dlaně před srdečním centrem v pozici modlitby – jenomže tohle žádná modlitba nebyla. Vyloženě žadonila. Pohybovala rty v soustavné tiché prosbě: „Prosím, prosím, prosím.“

„Dobře. Pod jednou podmínkou.“

Amber se rozzářily zelené oči a koutky úst zvedla ve stydlivém úsměvu. „Jakou?“ Hlas jí oplýval vděčností a mně se to moc líbilo. Popravdě jsem ho chtěl slyšet ještě víc a těšil jsem se, až mě bude ta vděčnost obklopovat při mnohem primitivnějším spojení.

Hlavou mi probleskly záblesky Amber v nesčetných tantrických sexuálních pozicích. Jak mi v pozici yab-yum sedí na klíně obličejem ke mně, než jí zakloním hlavu a vlasy se jí budou volně houpat a lechtat mě na stehnech. S posvátnou úctou bych se věnoval jejím prsům, vydráždil jí bradavky do napjatých bobulek. Naše sakrální a kořenové čakry by v dokonalém souznění splynuly, jakmile bych do ní vstoupil a probudil lvici v rouše beránčím.

„Jak lépe studovat kurz než být jeho přímým účastníkem?“

Prostornou místností zazněly dvě současná zalapání po dechu a pak se ozvala Genevieve: „Dashi… pravděpodobně bys měl něco vědět o…“

„A jak přesně navrhuješ, abych se toho účastnila?“ přimhouřila Amber oči a překřížila paže na hrudi. Klasická obranná póza. To jsem nečekal. Tahle žena, která právě přiznala, že ji přitahuju, a ihned mi v náruči vyšla vstříc, se nezdála úplně nakloněná fyzickému spojení. Možná že někoho má? V hrudi se mi rozhořel bodavý žár a odtud se šířil dál.

Žárlivost. Tak to pro mě byla novinka. Nedokázal jsem si vzpomenout, kdy jsem naposledy žárlil na partnerku – potencionální, současnou či minulou, tím méně na ženu, již jsem sotva poznal.

Ztlumil jsem hlas, abych nezněl příliš prudce nebo jako že se něčeho dožaduju. „Zase mi vycouvala asistentka. Zdá se, že si ani jedinou nedokážu udržet dýl než osm týdnů,“ přiznal jsem neochotně.

Zvedla obočí, až se spojilo v jednu linku. „Tak dlouho obyčejně trvá tantrický kurz? Osm týdnů?“

Přikývl jsem. „Ano, i když si ho některé páry rády zopakují a v určitých částech lekcí jdou hlouběji do detailů.“

„Musela bych ti asistovat nahá?“

Nebylo možné se nesmát. Společně s Genevieve jsme nezřízeně vyprskli smíchy nad jemnocitem ženy před námi. Byla neuvěřitelná. Z každého póru jí jasně vyzařovala nevinnost.

„To těžko, ačkoli ten nápad určitě nezavrhuju, líbí se mi… moc.“

Sledoval jsem, jak začíná dýchat hlasitěji, pomalé nádechy a delší výdechy. Postupovala podle nějakého vzorce, z čehož jsem usoudil, že si tuhle techniku osvojila už dřív. Pravděpodobně v jiné namáhavější nebo trapnější situaci. A v tu chvíli jsem se cítil jako osel. O praktikování tantry už tak kolovala spousta mylných představ a kurz se jmenoval Tantrický sex & Jóga pro páry – dávalo smysl, že předjímala.

Všiml jsem si její nejistoty, proto jsem k ní přistoupil a položil jí ruku na rameno. Nebyl jsem si jistý, jestli jsem to udělal kvůli ní nebo kvůli sobě, ale když jsem se jí dotkl, cítil jsem se mnohem líp. „Všichni účastníci nosí klasické oblečení na jógu, ačkoli bych doporučil trochu volnější oblečení v určitých partiích těla, aby se na ně dalo sahat, hladit je. Ale ujišťuju tě, že se nejedná o oblasti otevřeně související se sexem.“

Amber si skousla růžový, plný spodní ret. Můj penis ten pohyb zaznamenal a opět se mi ve volných kalhotách postavil. Spojil jsem si před slabinami zápěstí – znovu.

„Udělám to,“ prohlásila s naprostou jistotou.

Genevieve otevřela pusu a pomalu zamrkala. „Amber, zlato, nevíš, k čemu se zavazuješ.“

V tu chvíli jsem po své přítelkyni šlehnul pohledem. „Naznačuješ, že bych se dopustil něčeho nevhodného?“

Zasténala a dala si ruce v bok. „Ne, nenaznačuju. Ale Amber je…“ její tmavý pohled se zabodl do toho, který se rychle stával mojí nynější posedlostí. „Amber je prostě sladká.“

Teď jsme se konečně shodli. Tak sladká, že jsem zatoužil slízat každý kousek její kůže a objevit všechny bonbonky skryté pod oblečením.

Amber si povzdychla. „Bože, díky, mami. Chceš mě poslat do pokoje, protože jsem byla drzá?“ posmívala se.

„Amber, vždyť víš, že se tě jenom snažím chránit.“ Genevieve zněla jako kvočna, ale její slova mě zabolela.

„Před kým?“ vložil jsem se do toho. „Přede mnou?“ Ve vzduchu kolem naší trojice vířil šok smísený s frustrací.

„Ne. Jenže… sakra. Jsem těhotná. Nevím, co říkám. Však vy se s tím poperete. Amber, varovala jsem tě. Dashi, varovala jsem tě. Tak, můžete prosím přesunout svoji konverzaci do odpočinkové místnosti? Kazíte mi karmu.“

Pleť kolem Genevieviných očí a na tvářích se napjala, když našpulila rty a uhnula pohledem. Přirozeně perleťová barva její kůže ještě zvýrazňovala zářivě rudou rtěnku, zatímco si velkými krouživými pohyby hladila břicho.

„Tak pojď, Amber. Co kdybych ti koupil kávu?“

Amber sklonila hlavu a přikývla, znovu nahrbila ramena. „Jasně. Díky.“

Postavil jsem se před ni a jedním prstem jí ťukal na bradu, dokud se mi nepodívala do očí. „Nechoď se svěšenou hlavou. Svět by se měl těšit z tvojí krásy. A tu nikdo nevidí, když si prohlížíš boty.“

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

KAPITOLA JEDNA