Přeložila:

JANA PACNEROVÁ

Omid Scobie a Carolyn Durand: Cesta za svobodou: Harry a Meghan a vznik moderní královské rodiny

Vydání první

Copyright © 2020 by Omid Scobie and Carolyn Durand

Published by arrangement with Dey Street Books, an imprint of HarperCollins Publishers.

All rights reserved.

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4,

www.baronet.cz v roce 2020 jako svou 2401. publikaci

Přeloženo z anglického originálu FINDING FREEDOM: Harry and Meghan and the Making of a Modern Royal Family vydaného nakladatelství DEY ST., An Imprint of WILLIAM MORROW, New York v roce 2020

Český překlad © 2020 Jana Pacnerová

Odpovědný redaktor Jiří Chodil

Korektorka Daniela Čermáková

Fotografie na obálce: Getty Images

Přebal a vazba Ricardo a Baronet

Sazba a grafická úprava Ricardo

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-1494-5 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-1495-2 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2020

OMID SCOBIE

A CAROLYN DURAND

CESTA

ZA SVOBODOU

HARRY A MEGHAN

A VZNIK

MODERNÍ KRÁLOVSKÉ RODINY

Nechoď tam, kam tě vede cesta, ubírej se raději tudy,

kudy žádná cesta nevede a kde ji teprve vytvoříš.

RALPH WALDO EMERSON

Getty Images

PROLOG

Byl to jen kratičký okamžik, jaký se snadno přehlédne. Pozorovali jsme Meghan, jak si uhlazuje pásek běloskvoucího kabátu značky LINE a odhrnuje uvolněný pramen vlasů z očí, a vtom se podívala na nervózního Harryho, položila mu ruku na záda a několikrát promnula stejné místo. Byl zvyklý stát před novináři, ale tentokrát to bylo jiné. Nepropagoval žádnou ze svých charit, ani nenaléhal na vůdčí osobnosti, aby braly klimatickou změnu vážně. Sděloval něco osobního – zprávu o svém zasnoubení s Meghan. Drželi se za ruce, když se vydali k davu fotografů, čekajících opodál.

„To zvládneš,“ pošeptala princi, když vycházeli z branky po straně Kensingtonského paláce na dlouhou, plátěnou střechou krytou pěšinu k Sunken Garden, zahradě, která bývala díky okrasnému jezírku s hladinou pokrytou lekníny a pestrobarevným maceškám, tulipánům a begoniím jedním z nejoblíbenějších míst princezny Diany na panství, jež kdysi nazývala svým domovem.

Bylo to největší hromadné fotografování snoubenců, na které jsem dorazil jen s několikaminutovým předstihem po šílené jízdě po dálnici z prodlouženého víkendu v Oxfordshiru. Carolyn tam byla dřív než já a už zaujala místo v hloučku královských korespondentů, kteří každodenně spolupracovali přímo s královskými domácnostmi. Jako dlouhodobí příslušníci této skupiny jsme ona i já dostávali informace, když jsme sledovali nejvyšší členy britské královské rodiny doma i v zahraničí.

Privilegium sledování královské rodiny z takové blízkosti spočívá v tom, že se ocitáte přímo uprostřed klíčových okamžiků jejího života. Stáli jsme na schodech nemocničního křídla Lindo, když se narodili George, Charlotte i Louis. Je snadné brát jako samozřejmost tyhle chvilky, které budou jednoho krásného dne figurovat v učebnicích dějepisu. Když se ale Harry usmál na Meghan, jež držela jeho ruku v obou dlaních, a jásot gratulantů shromážděných v Kensingtonských zahradách přešel v provolávání „hip hip hurá!“, usmívali se i ti nejzarputilejší novináři. Ten okamžik měl neodolatelně magickou atmosféru.

Carolyn a já jsme bedlivě sledovali činnost královské rodiny už dávno předtím, než do takzvané „Firmy“ nastoupila Meghan. Léta jsme cestovali po světě s Williamem, Kate a Harrym. Ze Singapuru na Šalomounovy ostrovy, z Lesotha do Indie, ze Spojených států na Nový Zéland, všude jsme létali stejnými letadly a sdíleli jsme závratné itineráře těchto mladých členů královské rodiny. Vždycky jsem přirovnával královské cestování ke školnímu výletu nebo táboru, protože jste napěchovaní ve velkých autobusech a domáháte se nejlepších pokojů v hotelu. Taky přitom panuje kamarádská atmosféra nejen mezi novináři, personálem a ochrankou, ale také vůči samotné královské rodině.

Třeba tenkrát, když jsem v brazilském São Paulu ztratil pas. Zběsile jsem na letišti prohledával tašku, když vtom mi zavolal jeden z palácových zaměstnanců. V pozadí jsem slyšel Harryho typický smích. Našli můj pas na podlaze. Protože mě nechtěl nechat v Brazílii na suchu, poslal jednoho z příslušníků ochranky s pasem v ruce k mému terminálu, abych se dostal do Chile včas. Když jsem se však s Harrym setkal příště, neoslovil mě jménem, ale dal mi přezdívku „Pas“. Jak říkáme my Britové, rád si z každého utahuje.

Být daleko od bedlivého sledování a tlaku domova znamenalo také příležitost k důvěrným rozhovorům. Při téže cestě se mi Harry na malé sešlosti u sklenky v našem hotelu přiznal, že by opravdu rád byl „prostě normální kluk“, co se může sbalit, strávit rok v Brazílii a věnovat se tam vlastním zálibám. Řekl, že nesnáší, jak mu pořád někdo strká před obličej smartphony a jak mu z drnčení spouští profesionálních fotoaparátů bývá fyzicky nevolno.

Carolyn a já jsme odjakživa věděli, že Harry sní o životě mimo zdi paláce, ale při cestování s princem, obzvlášť na venkově, jsme si všímali, že jeho touhu po propojení se všedním venkovským životem často doprovází pocit smutku. I když to bylo nemožné, chtěl se stýkat s místními bez toho povyku, jenž vždycky doprovázel jeho příjezd.

Stejně jako tehdy i teď Harry hluboce prahne po normálnosti v tom smyslu, jakou se snažila navozovat jeho matka Diana, když ho brala na výlety do zábavních parků a do McDonaldu. (Je to legrace, že oblíbenou součástí menu Happy Meal byla pro tohle dítě, narozené v nepředstavitelném bohatství a privilegiích, laciná plastová hračka uvnitř.)

Harry je jiný než jeho bratr William, který se vyvedl po jejich spořádané a pragmatické babičce královně. Je emocionální a lpí na utopických idejích, svým způsobem obdivuhodně. Jeho touha žít mimo palácovou bublinu – v kdečem, od objímání při oficiálních společenských akcích až po to, jak trval na tom, že bude sloužit v předních válečných liniích jako příslušník ozbrojených sil – je pozitivní vlastnost, i když občas způsobuje zbytku královské rodiny problémy.

Když se zamiloval do Meghan Markleové, umožnila mu jeho upřímná šlechetnost začít psát novou kapitolu královských dějin.

To, že jsem Brit rasově smíšeného původu, byl jeden z důvodů, proč jsem se stejně jako spousta mladších občanů, kteří se díky vévodovi a vévodkyni ze Sussexu proměnili v pozorovatele královské rodiny, nechal tak fascinovat příchodem americké herečky do rodu Windsorů. Je docela legrační, že jsem Meghan znal dřív než Harry. V roce 2015 jsem si s ní poprvé popovídal na jedné akci Fashion Week v Torontu poté, co na červeném koberci dávala interview. Nikdo nežasl víc než já, když o pouhý rok později Meg (jak jí říkají blízcí přátelé a teď už i manžel) uchvátila srdce nejžádanějšího svobodného muže na téhle straně oceánu.

Už v prvních dnech jejich vztahu bylo jasné, že Harry našel ženu, která probudila jeho cílevědomost humanitárním nadšením, v němž se zrcadlila jeho potřeba podporovat lidi z okraje společnosti. Svět v úžasu sledoval, jak se vztah dvojice rychle rozvíjí. A Carolyn a já jsme také pozorovali, jak bulvár obviňuje Meghan z toho, že je náročná hochštaplerka. Část britského tisku se ani nesnažila skrývat rasisticky motivované podtóny uštěpačných komentářů a titulků.

Narativ, který z toho vzešel, překvapil ze všech nejvíc Meghan, jež vnášela do svých charitativních zájmů a oficiálních společenských akcí jakožto nejnovější členka královské rodiny stejný „hr-na-ně“ přístup, jaký zaujímala už od té doby, kdy jako jedenáctiletá psala protestní dopisy politickým vůdcům včetně Hillary Clintonové kvůli sexistické reklamě na mýdlo. Je o ní známo, že zůstává před společenskými akcemi dlouho do noci vzhůru, připravuje si vlastní rešerše a sama si píše poznámky, přestože má na podobnou práci personál. „Jinak se to nenaučím,“ přiznala se mi. I proto princ prohlásil, že našel „spoluhráčku“, jakou vždycky hledal.

Byla to tedy neskutečná chvilka, když jsem v březnu 2020 Meghan objímal na rozloučenou v jedné z oficiálních místností Buckinghamského paláce, kde pořádala svou poslední sólovou královskou akci. Ona a Harry učinili nesnadné rozhodnutí přestat vystupovat jako čelní členové královské rodiny, aby ochránili svou rodinu. Přepychový Sál 1844 jsme navštěvovali předtím jen při radostných událostech, jako byla setkání s královnou nebo recepce pro média. Teď dokonce i malachitové stojací svícny, osvětlující portréty na stěnách, vrhaly zasmušilé světlo, když se nejnovější členové královské rodiny loučili nejen se svým personálem, ale i s celým stylem života.

Carolyn a já jsme byli s Megan při jejích závěrečných oficiálních akcích, ale pořád bylo těžké uvěřit, že tahle bude poslední. Personál, jenž byl u manželského páru od prvního dne, truchlil nad koncem příběhu, který měl být šťastný: dva lidé se zamilují, vezmou se, mají dítě, slouží královně, konec. Místo toho opouštěli zemi. Když mě Meghan naposled objala na rozloučenou, řekla: „Nemuselo to dopadnout takhle.“

Ano, Carolyn a já jsme byli svědky mnoha soukromých i veřejných zápasů, jež Harry a Meghan svedli za první dva roky svého manželství. Přesto však kniha, kterou jsme oba doufali napsat – nebo kterou dvojice doufala prožít – takhle nekončila.

Platí pravidlo, že žádný člen britské královské rodiny nesmí oficiálně autorizovat svou biografii. Nicméně Carolyn a mně se podařilo získat rozsáhlý přístup k těm, kdo byli dvojici nejblíže: přátelům, důvěryhodným zaměstnancům, vyšším dvořanům a mnoha jedincům z užšího okruhu Sussexů. Také jsme doprovázeli Harryho a Meghan na stovkách společenských akcí, pracovních cest a turné, od Irska až po Tongu, a to vše ve snaze vytvořit intimní a přesné vyobrazení opravdu moderního královského páru, který vždy zůstal věrný vlastnímu přesvědčení, ať už si svým rozhodováním vysloužil chválu nebo kritiku.

Omid Scobie a Carolyn Durand, Londýn, 2020

ÚVOD

Když jejich poslední zavazadla dorazila do sídla Mille Fleurs s půldruhahektarovým pozemkem v kanadské Victorii, kde měli bydlet následujících šest týdnů, vydechli Harry i Meghan úlevou. Většina věcí byla už před jejich příjezdem umístěná ve velkých šatnách domu o rozloze 1060 čtverečních metrů, který si pronajali od známých.

Byli na hony vzdálení od svého windsorského domova Frogmore Cottage – ale nemuselo to být nutně špatné.

Ačkoliv se během odjezdu nepřestávali na společenských akcích usmívat, týdny před odletem z londýnského letiště Heathrow se společností Air Canada v polovině listopadu nebyly ani trochu veselé. Poté co nedávno podali žaloby na tři britské bulvární plátky za porušení soukromí a údajné hacknutí telefonů, stali se vévoda a vévodkyně ze Sussexu terčem útoků tisku víc než kdy jindy.

Zvlášť na Harryho už toho začínalo být moc. Nezaslouží si královna něco lepšího? vykřikoval titulek v Daily Mail, který si princ přečetl na internetu. Nechápal, proč je média cupují na kusy. „Tihle lidé jsou jen placení trollové,“ řekl později jednomu příteli. „Nic než trollové… A to je nechutné.“

Při rolování na svém iPhonu se někdy nemohl ubránit, aby si nepřečetl komentáře u článku.

Z H&M je mi nanic

Jsou ostuda královské rodiny

Na světě by bylo bez Harryho a Meghan líp

Poslední komentář dostal víc než 3500 lajků.

Harry okamžitě litoval, že ten odkaz otevřel. Žaludek se mu svíral jako pokaždé, když takové komentáře uviděl. „Žijeme v choré části společnosti a nikdo s tím nic nedělá,“ pokračoval. „Kde je pozitivní myšlení? Proč jsou všichni tak nešťastní a naštvaní?“

Harrymu se nedostával pod kůži jen tisk nebo internetoví trollové. Šlo také o institut monarchie. Neuplynul týden, aby se něco z jejich vnitřních záležitostí nebo témat soukromých debat nepřekroutilo a neproniklo do tisku. Připadalo jim, že existuje jen velmi málo členů personálu královského paláce, jimž se dá věřit. Harryho vztah s bratrem Williamem, který byl už dost dlouho napjatý, se jen zhoršoval.

Pokud měl tenhle mrak stříbrný okraj, pak jím bylo utvrzení v tom, že jejich rozhodnutí vzdálit se na čas z očí veřejnosti a od „hluku“, jak to nazvala Meghan, je přesně to, co potřebují. Příroda a relativní odlehlost panství ve čtvrti North Saanich na ostrově Vancouver jim měly prospět – zvlášť po šestiměsíčním víru událostí poté, co v květnu uvítali na svět prvního potomka. Novopečení rodiče pracovali nonstop, celou dobu v neúnavném hledáčku médií, který členství v britské královské rodině doprovází.

I když byli Harry a Meghan obklopeni panenskou přírodou, zdaleka nežili v klidu. „Ta ‚pauza‘ měla ke skutečné pauze daleko,“ sdělil zdroj blízký manželskému páru. To, co okolnímu světu připadalo jako idylická dovolená, bylo ve skutečnosti naplněné úzkostmi, kdy Harry a Meghan celé hodiny mapovali různé scénáře budoucnosti. Poslední kapkou byly pro prince soustavné hádky, klepy a protivné dialogy s královským palácem.

Za ten rok zažila dvojice mnoho osobních úspěchů, z nichž nejvýznamnějším bylo narození syna Archieho. Zářijové vydání britského Vogue, jež Meghan editovala jako host, se vyprodalo nejrychleji ze všech vydání v historii časopisu a malá série oblečení, kterou vytvořila, aby se vybraly peníze na charitu pro nezaměstnané ženy Smart Works, byla okamžitě vyprodaná v Marks & Spencer i v jiných maloobchodech. Harry v nedávné době odstartoval Travalyst, novou globálně udržitelnou cestovatelskou iniciativu, o níž doufal, že nadobro změní turistický průmysl.

Harry a Meghan měli v plánu pracovat i během svého pobytu v Kanadě. Měli dlouhý seznam úkolů včetně dokončení zakládání své neziskové organizace a další propagaci charit, jichž byli doma královskými patrony. Nějak se ale zdálo, že se to všechno bude snáz dělat v dřevem obložené pracovně kanadského sídla s výhledem na bílé jedle a břízy v upraveném parku (i když ve skutečnosti obvykle nakonec pracovali v kuchyni, kde vstávali od svých macbooků, aby si uvařili čaj nebo kávu).

Jejich rozhodnutí odjet do zahraničí – a zůstat v zahraničí na Vánoce místo toho, aby se vraceli na tradiční oslavy svátků v Sandringhamu, královnině venkovském sídle v Norfolku, s ostatními čelnými členy královské rodiny – jen posílilo negativní přístup ke dvojici ve Spojeném království. Noviny to nazývaly „hrubou neúctou“ vůči královně, i když ve skutečnosti si Harry nechal od své babičky – a šéfky – všechny plány předtím, než opustili zemi, odsouhlasit. Královna, která se s Harrym a Meghan pravidelně vídala, protože všichni žili na windsorském panství, ho dokonce povzbuzovala, aby výlet podnikl. Koneckonců, strávili poslední dvoje Vánoce u ní v Norfolku a ostatní členové rodiny – včetně Cambridgeových – se tu a tam ze svátečních oslav také ulili.

Vánoční výzdoba se ještě ani nezačala instalovat. Měli před sebou ještě Díkůvzdání a Doria, Meghanina matka, se právě připravovala odcestovat ze svého domova v Los Angeles do sídla ve Victorii. Meghan a její matka, která se nemohla dočkat, až uvidí Archieho, si před cestou nadšeně vyměňovaly esemesky. Vnuk rychle rostl a už byl mnohem větší, než když ho v létě viděla naposled. „V percentilu výšky je kolem devadesátky,“ chlubila se Meghan přítelkyním a pak nadšeně vytahovala telefon, aby předvedla některé z mnoha fotek svého chlapečka, které sama pořídila.

Ačkoliv byl jejich kanadský domov jen dočasný, Harry a Meghan dělali, co mohli, aby ho děťátku přizpůsobili. Ostré hrany byly zajištěné gumovými chrániči a určité kusy nábytku odstraněny, aby se něco nestalo. Protože šestiměsíční synáček už stál a šoural se podél okrajů nábytku častěji, než lezl, nechtěli nic riskovat. Také se snažili ochránit pozemek před paparazzi. Po obvodu nechali instalovat další oplocení, aby fotoaparáty s objektivy s dlouhými ohniskovými vzdálenostmi, o nichž věděli, že se nakonec ukážou, nenarušovaly jejich každodenní procházky s Archiem po lesnaté krajině a písčitých plážích.

Ochránit Archieho a uchovat si soukromí bylo pro dvojici nejvyšší prioritou. Začalo to tím, že se rozhodli nedat synovi královský titul. Harry už v útlém věku poznal temnou stranu dospívání v královském akváriu, když sledoval, jak jeho matku neúnavně pronásledují paparazzi, a Meghan se rychle poučila o tomtéž, takže oba chtěli zajistit, aby si jejich syn vybral svůj osud sám, místo toho, aby mu byl vnucen kvůli rodině, do níž se narodil.

Ty první dny v domě u vody přinesly Harrymu a Meghan mír, po němž toužili. Bylo to poprvé po mnoha měsících, kdy dvojice – která zahajovala své dny jógou a společnou přípravou snídaně – cítila klid. Ale navzdory klidu, který je obklopoval, byli Harry a Meghan znepokojení. Doléhalo na ně těžké rozhodnutí. Po téměř třech letech pravidelných útoků ze strany britského tisku a rodiny, o níž měli pocit, že je dostatečně nepodporuje, se něco muselo změnit. Bylo třeba rozhodnout, jak a co to bude znamenat, ale věděli, že musejí jít za svým srdcem.

Konec ukázky

Table of Contents

Obálka

Tiráž

Titulní strana

Citát

PROLOG

ÚVOD