Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Sandra Dražilová Zlámalová

NEPLECHY ČERTA ZBRKLÍKA

Vydala Grada Publishing, a.s., pod značkou Bambook

U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

tel.: +420 234 264 401

www.grada.cz

jako svou 7592. publikaci

Ilustrace Marie Koželuhová

Odpovědná redaktorka Jana Novotná

Sazba a zlom Antonín Plicka

Zpracování obálky Antonín Plicka

Formát ePub Antonín Plicka

Počet stran 88

Vydání 1., 2020

Vytisklo TISK CENTRUM, s.r.o., Moravany

© Grada Publishing, a.s., 2020

Cover Illustration © Marie Koželuhová

ISBN 978-80-271-1569-3 (ePub)

ISBN 978-80-271-1568-6 (pdf)

ISBN 978-80-271-2580-7 (print)

Úvod

Čert Zbrklík

Jednoho opravdu zamračeného a pošmourného rána se čertici Rozumbradě narodil malý, roztomilý čertík. Rohy, kopyto, ocas – vše čertík měl, a přece na něm bylo něco jinak.

Od hlavy až k patě byl černý jako každý správný čert. Ale ty oči!

Měl je nebesky modré, a to se pro žádného čerta nehodí. Rozumbrada nechápala, jak se to mohlo stát – její čertík a modré oči? Neslýchané. A přece je to pravda pravdoucí.

Čertice Rozumbrada byla chytrá až na půdu – to je totiž nejvíc, jak vůbec čert může být chytrý. A tak malému čertíkovi dala podle pekelného kalendáře jméno Zbrklík. To však ještě netušila, jak výstižné jméno to bude!

Čert Zbrklík dělal svému jménu opravdu čest: kam přišel, tam ho pro jeho zbrklost hubovali. A když chtěl někde pomáhat, hned ho pro jeho zbrklost odehnali.

On si z toho ale pranic nedělal, byl jako šídlo. Prostě neposedný malý čert. Chvíli tam, chvíli tu a chvíli jinde.

Jeho maminka, moudrá čertice Rozumbrada měla v pekle na starost veškeré důležité listiny. Ty se zamykaly v pekelné listovně a nikdo kromě Rozumbrady a pekelného vládce Lucifera tam nesměl ani vkročit. Jenže co čert nechtěl… anebo chtěl?

Jednoho dne Rozumbrada zapomněla zamknout všech šest pekelných zámků a ten den se do pekelné listovny dostal Zbrklík.

Ajajaj! Co se dělo dál, to nechtějte ani vědět. Anebo víte co? Já vám to povím.

Pekelná listovna

Skříp lup vrz šup. Zbrklík vběhl čertovskou rychlostí přímo do listovny. Rozhlédl se napravo, nalevo, nahoru i dolů.

„Taková tma, chtělo by to trochu světla,“ pomyslel si a šel hledat knihu kouzel. Byla úplně na spodní poličce, pod všemi možnými lejstry. „Á, tady je,“ zaradoval se.

Ššššš… Bylo slyšet jen šustění listů, jak Zbrklík rychle obracel stránky.

„Tady ne, tohle taky ne, to se mi nelíbí,“ mumlal si pro sebe a ani nezpozoroval, že ho už nějakou chvíli špehuje čert Pecolt. Byl to takový starý a nerudný čert – nikomu nic dobrého nepřál, každému jen škodil a ze všeho nejraději se válel za pecí.

Však taky ihned pospíchal vše nahlásit. Achich ouvej, ještěže je peklo tak moc rozlehlé.

„Mám to,“ vykřikl nadšeně Zbrklík.

„Belele belele,

ať je tu světlo

jak u lidí během dne,

belele belele bubu puf.“

V pekelné kouzelné knize bylo hned pod tímto zaklínadlem napsáno, a to dokonce velkými písmeny a červeně: V PEKLE NEPOUŽÍVAT! Ale to si už Zbrklík nepřečetl.

V celém jindy tmavém, začouzeném pekle bylo najednou světlo jako ve dne.

„Au… moje oči… pálí mě kůže… kdo tu udělal to světlo… áááá, co mě to budí… fuj, dejte to pryč!“ Nadávky čertů nebraly konce.

Konec ukázky

Table of Contents

Úvod – čert Zbrklík

Pekelná listovna