Mirizmá Kirkov

Mirizmá

Ukážka z elektronickej knihy

Mirizmá

Autor: Mirizmá Kirkov

Vydavateľ, zalomenie, tlač: Richard Lunter – Kicom

Telgárt 16, 976 73, IČO: 33826781

info@knihanaj.sk, www.knihanaj.sk

Vydanie prvé, rok 2014

Ilustrácie: Juraj Dlugolinský

Korektúry: Jana Burdová

ISBN: 978-80-969949-4-6

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná, kopírovaná bez písomného súhlasu majiteľa autorských práv.

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2014

Predslov

Myslím, že nepoznám vo svojom okolí človeka, ktorý by bol fascinovanejší poéziou. Poéziou ako entitou, ako cestou, po ktorej možno ísť, poéziou ako determinantom, ktorý zmení všetko, čoho sa dotkne. Ak máte v genóme vpísané takéto znamenie, celkom iste to nejako poznačí váš život. Stanete sa členom literárneho klubu, alebo kníhkupcom, prípadne organizátorom čítačiek a stretnutí s básnikmi, alebo budete mať „len“ výrazne zmenený hľadáčik, ktorým sledujete svet okolo seba. Prípadne - ako u Mirizmy Kirkov, všetko naraz. Ešte i fakt, že sa nielen v profesnom prostredí predstavuje pseudonymom, ktorý odkazuje na jej detstvo, do toho konceptu príznačne zapadá.

Obrázok vášnivého fanúšika veršotepectva by bol, samozrejme, nekompletný bez vlastnej autorskej tvorivosti. Tú sledujem u Mirizmy Kirkov niekoľko rokov a musím povedať, že mi robí radosť vývoj, akým sa uberá jej poetická výpoveď. Posplietaná z drobných reflexií, nazeraných fokusom nežnej, ženskej poetiky, okrášlená jemnými pointami a trópmi, opatrne balansujúcimi medzi poetizmom a symbolizmom, prináša vzrušujúci, intímny dialóg medzi autorkiným vnútrom a objektmi jej pozorovania a túžob.

Mirizma Kirkov dvíha zo zeme „pesoovskú“ nepotrebnosť umenia a povyšuje ju na objekt adorácie. Som rád, že táto bohumilá činnosť prerástla do vysnívaného knižného debutu. Pevne verím, že na radosť všetkých láskavých čitateľov.

Števo Šanta

Zhovárala som sa

kým nevošla dievčina

Pekná, ach

aká bola pekná

Pokojne bosou nohou

pevnou rukou

objala priestor

Pomyslela som si

zavolám, aby si ešte nechodil

Nad terasou sa zbieha dážď

Už padajú slivky

s radosťou im vyjedzme život

Rozdeľme si chuť

a o rok

o sto

budeme ešte stále padať do pier

V slnečnicovom poli

je tých sĺnk na teba dosť

Za každou vyďobanou

zo seba zhodíš kus látky

Prehltneš glg prehriatej minerálky

Otrieš dlane o vlhké boky

A moja deka pod pazuchou

začne neznesiteľne škriabať

Zapadajú stromy

Žalúzie režú

izbu na rezance

Mamin vývar lieči

prichádzajúce spomienky

Mäkko sa v uchu zahniezďujú

spevy zo záhrady

Aj vôňa

prúdiaca cez parapety

k železnej posteli

oklamú bolesť

Ako z detskej izby

príde spánok

Ráno o šiestej

sa bežecké topánky

zbližujú s lodičkami

na treťom schode

Chlieb vylieza

melódia dupoce

Mrzne

vystrčený palec

Zrazu je pred prebúdzaním

tlačenica

Našťastie

sa v nej mihneš

Presýpam sa

z večera do rána

zo šálky na stôl

z okna do dverí

Zbieraš

len tie chybné

priveľké úlomky

čo nám neprelezú

krkom

Na drobno melieš

činy

Na jemno

sa vkladáš

Chceli by ste

všemožné ženy ?

Gymnastky a matky?

Tolerantné háremistky?

Čo už so sebou

v mojich rokoch

a svetoch

Zahrám sa radšej

na blondínku

Sníval sa mi sen

ako som porodila dcéru

Pýtala sa ťa

na meno

,,Chcel by som Marušku

aby ma milovala

viac ako soľ,,

Ráno

prisolím chlieb

Zabudnutými kryštálikmi

prejdem po perách

V nádeji

že neprehrám

nad túžbou

Hneď

ako zabudnem

na milujúce manželky

vstúpim

do príbehov

Chvíľu prešľapujem

na posledných stranách

Potom sa rozbehnem

k predslovu

Vydýcham príležitosť

Prečkám zbytočné reči,

ktoré ma majú pripraviť

na dej

Preskočím aj ďakovačky

a celé

to zhltnem

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

Predslov

Text