© C. D. Payne, 2019

Translation © Naďa Funioková, 2019

Cover Illustration © C. D. Payne, 2019

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2020

ISBN epub 978-80-7565-851-7

ISBN MOBI 978-80-7565-852-4

Winifred Goldenové a Jonu Klaneovi s díky

Hlavní postavy

Twispovi

Nick Twisp II.: náš vypravěč.

Nick Twisp: otec Scotta Twispa a Nicka Twispa II. Rovněž otec Miren a Nerey Lurrietových, které zplodil s Sheeni Saundersovou. Rozvedený s Adou Olsonovou. Ženatý s Teresou (Treez) Zweezovou. Otec jejího syna Týdžeje Twispa.

Scott Twisp: syn Nicka Twispa a Ady Olsonové. Bratr Nicka II. Ženatý s Chloe Ptuchaovou. Otec Rentha Twispa.

Jake Twisp: Nickův mladší bratr. Původním jménem Noel Wescott. Ženatý s Lillian Twispovou.

Joan Twispová: Nickova starší sestra.

Tyler Twisp: Joanin syn a Nickův synovec. Miliardář a vlastník fotbalového týmu.

Uma Twispová: psycholožka a manželka Tylera Twispa.

Saundersovi

Sheeni Saundersová: Nickova první dívka. Provdaná za Francouze, posléze rozvedená.

Paul Saunders: Sheeniin starší bratr. Otec Veevy Saundersové.

Connie Saundersová: Paulova první manželka a matka Veevy Saundersové.

Veeva Saundersová: Sheeniina neteř a dlouholetá kamarádka Jakea a Tylera Twispových. Provdaná za spisovatele Desmonda Uptona, který píše pod pseudonymem Miles North.

Další postavy

Trent Preston: bývalý přítel Sheeni Saundersové. Ženatý s Apurvou Joshiovou. Otec Azury Prestonové (matka Violet Barnesová).

Azura (Zee) Prestonová: dcera Trenta Prestona. Rozvedená se Scottem Twispem.

Amalda (Almy) Prestonová: vnučka Trenta Prestona.

Pete Zweez: žonglér a bratr Teresy Zweezové. Ženatý s Azurou Prestonovou.

Valerie (Kal) a Harvey Haseltineovi: sourozenci a kamarádi Nicka II.

Tiara Diamond: herečka a přítelkyně Harveyho Haseltinea.

Cooper Tucker: slepý herec a kamarád Nicka Twispa II.

Frank C. Wyatt: nevlastní bratr Nicka Twispa. Syn Molly Wyattové.

Mary Moranová: bývalá přítelkyně Nicka Twispa. Matka Lauren a Megan.

Lauren Bedrossianová: dcera Mary Moranové a producentka televizního seriálu.

Maya Chanová: herečka a kamarádka Almy Prestonové.

Avery Westonová: kamarádka Nicka Twispa z Terre Haute v Indianě.

Seka Horvatová: kamarádka Nicka Twispa II.

Brenda Blattová: filmová producentka a kamarádka Chloe Ptuchaové.

Kerri Davidsonová: matka Nicka Twispa II.

Esmée Carstannová: kamarádka Valerie Haseltineové.

Levák: Nickův kamarád z dětství a jeho současný kuchař/domácí poskok.

Denny Turnbull: herec a nepřítel Nicka Twispa II.

Hároš DeFalco: kamarád Nicka Twispa z dětství. Otec Lucie (Luco) DeFalcové.

Montel E. Sherman: nastávající nevlastní bratr Nicka Twispa II.

KVĚTEN

PÁTEK, 22. KVĚTNA

Je možný, aby byl Týdžej Twisp, můj mrňavej brácha, něco jako génius? Pokud jo, tak musel svoji inteligenci podědit ze zweezovský strany. Brilantní mozkovna není zrovna markantním rysem twispovský DNA. Včera večer při slavnostním vyřazení maturantů mýho ročníku dělal náš společnej synovec Renth takovej bugr, že jeho máma Chloe vyvlekla toho uřvánka z auly ven.

Nato se ke mně Týdžej obrátí a povídá: „Ten Renth je ale děsný kokot.“

„Cože?“ zeptal sem se užasle. „Chobot?“

„Ne, kokot, ty chobote,“ odvětil.

Je normální, aby takhle mluvil desetiměsíční harant?

Renth je o šest měsíců starší než Týdžej a může se pochlubit slovní zásobou o zhruba pěti položkách. Zatímco jeho prťavej strejda mluví v celejch větách.

Teda, pokud se tomu dá říkat mluvení. Zní to jako špatná imitace Mickey Mouse okořeněná kapkou švitoření ptáčka Tweetyho. A já sem podle všeho jedinej, kdo mu rozumí. Jeho rodiče sou marný, považujou jeho proslovy akorát za nějaký nesmyslný blábolení.

Minulej tejden Týdžej prohodil: „Jak to, že je táta tak smutný? On mě nemá rád?“

Vysvětlil sem mu, že tatíkovi před časem umřela bejvalka a on se s tím nějak furt nedokáže srovnat. (Ke značný nelibosti Treez, jeho sličný mladý ženušky.) Navíc sem ho upozornil, že mě má tatík daleko radši, protože – mimo jiný – si nekadím do gatí.

Týdžej se nad tím zamyslí a povídá: „Tvoje smůla. Je to náhodou ohromně pohodlné.“

Takže on je nejen génius, navíc je to požitkář a možná malej geniální zloduch.

Když už je řeč o mrňatech, teta mý holky Almy Prestonový porodila svýho napůl rumunskýho sviště. Dali mu méno Zazu Zweezová. A druhým ménem je Michelle po bývalý První dámě. Už ode dne svýho zrození je nesrovnatelně roztomilejší než Týdžej, ale úplně stejnej smraďoch. Almy ji občas hlídá, tak tam za ní chodím a dopřáváme si trochu toho mazlení na Azuřině a Petově gauči. Bohužel se to neděje zdaleka tak často, jak by se mi líbilo. Pete Zweez je žonglér a brácha mojí macechy Treez.

Už sem se zmínil, že sem odmaturoval? Jo, Santamonická střední je se mnou definitivně hotová. Právě sem dosáhl stejný úrovně vzdělání jako tatík, brácha Scott a strejda Jake. Teoreticky sem svobodnej a už nikdy bych nemusel usednout do žádný nudný učebny, akorát že sem se od podzimu přihlásil na vejšku.

A kam že se to chystám nastoupit?

Předně, měli byste vědět, že Almy se dostala na Juilliard. Jelikož nejsem masochista tělem i duší, tak sem si na tu snobskou, nabubřelou a exkluzivní školu ani nepodal přihlášku. Zkusil sem jiný vejšky v okolí New Yorku a vzali mě na… Rutgers. No řekněte, není to snad sen každýho kluka jít studovat vejšku v Newarku ve státě New Jersey? V propagačních materiálech se tvrdí, že Manhattan je odtama jenom třicet minut cesty vlakem. To spíš dvě hodiny i s cestou na nádr a z nádru, teda za předpokladu, že mě vůbec pustí k Almy na koleje. Kolumbijská univerzita by byla značka ideál, ale tam se mý přihlášce vysmáli. Stejně tak na Newyorský.

No dobře, neměl sem zrovna nejexkluzivnější prospěch a mý výsledky v přijímacích testech SAT taky nepřepisovaly historický tabulky, stejně ale člověk tak nějak předpokládá, že moje vzkvétající herecká kariéra (k tomu později) by mohla aspoň na někoho udělat dojem.

O něco delší jízda vlakem z Newarku by mě dostala do New Havenu, kde bych moh navštívit svoji kámošku Valerii „Kal“ Haseltineovou. Povolili jí, aby nástup na Yale o rok odložila, ale nakonec se v lednu rozhodla, že tam přece jenom odjede a dá tý univerzitě šanci. Od tý doby sem o ní skoro neslyšel. Její brácha říkal, že už se má každým dnem vrátit. Hezoun Harv bude od letošního podzimu studovat inženýrskej obor na prestižní Harvey Mudd College. Místní trapáci mu udělili plný stipendium, i když to nejspíš přiklepnou každýmu, kdo se náhodou jmenuje Harvey.

Já žádný stýpko nevyfasoval. Rutger je státní škola, ale jelikož sem občanem jinýho státu, napařili mi pěkně tučný školný. Tatík bude muset každej rok vyklopit víc jak čtyřicet táců, aby mě v tom newarským exilu udržel.

Dostal sem se i na UCLA, Kalifornskou univerzitu v Los Angeles, o který tatík tvrdí, že by to byla první volba pro každýho, kdo „nemá v hlavě nasráno“. Moh bych do školy jezdit na kole, teda pokud bych byl ochotnej hynout touhou pět tisíc kiláků daleko od Almy. Taky by mi počínaje listopadem neomrzala prdel. A neriskoval bych, že mi zůstane ten protivnej newjerseyjskej přízvuk.

Tady se nám to ale krapet komplikuje: aby Almyini rodičové souhlasili, že půjde na Juilliard, musela je napřed přesvědčit, že já budu navštěvovat UCLA. Nemají tucha, že mě přijali i na Rutgers. Takže sem teď přihlášenej na obou školách. Jelikož už je nám osmnáct, mohli bysme tuhle frašku jednoduše ukončit tím, že se vezmem, jenže Almy tvrdí, že z toho úplně křičí CH.B.P. (chudá bílá pakáž) – ne že by si teda zrovna ji s jejím etnickým původem někdo spletl s běloškou.

Všecko je to děsně deprimující. Usilovně se snažím nemyslet na nic, co jakkoli souvisí s mejma vzdělávacíma plánama do budoucna.

Nalijme si čistýho vína: vejška a Twispové, to fakt nejde dohromady. Jasně, můj zazobanej bratránek Tyler chodil na Jihokalifornskou univerzitu, ale většinu času tam stejně trávil na fotbalovým hřišti coby záložník jejich fotbalovýho týmu, případně v betli s nepřebernou řádkou spolužaček. U mě není pravděpodobný ani jedno.

Co má vůbec člověk dělat s maturitním vysvědčením? Zarámovat a pověsit ho na zeď? Nechat si ho někde po ruce, aby se s ním v budoucnu vytasil při pracovních pohovorech? Nebo ho pohřbít do časový kapsle na dvorku za domem?

SOBOTA, 23. KVĚTNA

Můj předchozí prudkej vzrůst se zřejmě definitivně zasekl. Už několik měsíců se držím půl cenťáku pod metrem osmdesát. Postupně sem nabral na stále bezsádelnatejch jednašedesát kilo. Neobjevily se ani žádný viditelný svaly, což je možná ten důvod, proč mi dal Scott jako dárek k matuře sadu činek. Půldruhakilovej kotouč už používám na stole jako těžítko.

Dneska ráno mi u snídaně věnovali tatík s Treez švýcarský zlatý hodinky – nepochybně vítanej a užitečnej maturitní dar někdy v roce 1965. Tyhle nevyžadujou baterii. Vymakanej švýcarskej hodinovej strojek se natahuje pohybem ruky. Nejspíš budu muset ještě usilovněji praktikovat samohanu, pokud mám ty svoje hodinky udržet v chodu. Další doklad toho, jak se přizpůsobujeme technologii.

Náš domácí slouha Levák mi daroval parádní Bluetooth sluchátka. Později se ještě dostavila naše domácí Connie „Ochechule“ Saundersová s potahama z ovčí kožešiny na sedadla mý Toyoty Matrix. Vrstva měkounkýho luxusu přes tenký polstrování: skvělá zpráva pro můj kostnatej zadek.

Connie nás informovala, že městskej úřad schválil plány na její úžasný Velkosídlo, tudíž se musíme do prvního července vypakovat.

„Co tu chceš postavit?“ zajímal se tatík.

„Pět set čtyřicet metrů čtverečních groteskní nabubřelosti,“ odvětila Connie a posloužila si jedním Levákovým skořicovým bochánkem. „Zhmotnělý sen ruského gangstera, vyhotovený co nejlaciněji.“

„Kdybys měla v plánu něco hezkého, třeba bychom projevili zájem,“ nadhodila Treez, která se zrovna snažila naprat Týdžejovi do pusy lžičku s švestkovým pyré. Ta ženská si říká o problémy.

„Je mi líto, ale z vkusného a kultivovaného bydlení nekouká žádný zisk,“ namítla Connie. „Musela jsem Jimmymu Clarkovi za ten zdevastovaný pozemek vyklopit pořádný balík.“

Sousední parcela se uvolnila poté, co si Conniein zeť Desmond Upton najal pár gangsterů, aby Jimmyho dům vyhodili do luftu, kterážto intrika mu vynesla vyhoštění do Austrálie. Zatím díkybohu nikoho nezatkli, ale z času na čas se tu ukáže požární inspektor, aby mi zabrnkal na nervy. (Celá věc by se z jistýho pohledu dala vyložit tak, že sem Desmonda k tomuto činu tak trochu navedl, čímž by se ze mě stal spolupachatel.)

Mám takovej pocit, že by sebou tatík s Treez měli při pátrání po novým bejváku kapku mrsknout, pokud nás neplánujou všecky nacpat do tý druhý pronajatý mrňavý barabizny naproti přes ulici. I když by se nás tam teď mačkalo o jednoho míň, jelikož naše chůva Otilia se vrátila do Guatemaly, aby pečovala o svoji churavou máti, čímž zlomila srdce Dirkovi, Treezinu bejvalýmu osobnímu trenérovi. Údajně ji přes Skype požádal o ruku. Otilia tu nabídku zvažuje.

Později dorazil ještě strejda Jake a nenápadně mi podstrčil šek na tisíc babek. Vskutku velkorysý gesto, jelikož jeho televizní seroš „Jednosměrná raketa“ to definitivně zabalil. S tatíkem se teď snaží nahazovat náměty na jiný seriály všemožnejm televizním hlavounům, zatím se ale žádnej na háček nechytil. V posledním díle raketa konečně dorazila na Mars. Sotva sestoupila na vyprahlej a nehostinnej povrch planety, rozevřely se obrovský marťanský vrata a raketu vysála jakási neviditelná síla do vymakaný vesmírný brány, což vyvolalo značný zděšení už tak vystresovaných kolonistů. Tím epizoda, řada i celej seroš jednou provždy skončily. To překvapivý finále byl nápad strejdy Jakea.

„Jak pokračuje ten váš film?“ zeptal se.

„Asi dobře,“ odpověděl sem. „Chloe pořád slibuje, že už brzo budou mít hrubej sestřih. Brenda ale možná bude chtít nějaký přetáčky.“

Natáčení jsme dokončili v březnu. Hrál sem harmonikáře s hraničním aspergerovým syndromem, kterej píše songy a zkoumá ve svým kajaku vodní plochy Stocktonu. (Veškerý stocktonský scény se filmovaly v odpudivým Bakersfieldu.) Nalepí se na mě otravná holka, která těžce jede po mým sexy těle. Hvězdou filmu je tlusťoška, která připomíná mladší verzi naší producentky Brendy Blattové. Mám s ní jednu muchlovací scénu, ale nakonec to dá dohromady s mým oplácaným kámošem, taky harmonikářem. Přítelkyně Harveyho Haseltinea Tiara Diamond hraje krásnou nejlepší kámošku tý tlusťošky. Celý to režíroval Roland Pacalac, kterej dělal kameramana tatíkova filmu. Občas propadal maniakálním úletům, ale celkově byla na place sranda. Brenda věčným vtipkováním pomáhala uvolnit atmosféru.

„Pokud potřebujou někoho na vyšperkování scénáře, jsem plně k dispozici,“ nabídnul se ochotně strejda Jake. „Nízkonákladové přetáčky jsou moje specialita.“

„Myslím, že už to vědí,“ řek sem. „Párkrát sem se jim o tom zmínil.“

„Díky, Nicku. Twispové musí držet při sobě. Je to my proti celému světu.“

„Já vím, strejdo Jakeu. Nemáme to snadný jako jistí Prestonovi.“

„S Almy vám to pořád klape?“

„Zatím sme v pohodě. Dneska odpoledne jdu na její maturitní slavnost.“

„Fajn. Tak jí vyřiď moje gratulace a dej jí za mě pusu.“

V tu chvíli sme se stali terčem nejodpornějšího zvuku, co kdy svět slyšel. Švestky v Týdžejově žaludku zapracovaly.

Po obědě sem vyrazil do Beverlyhillský střední na Almyino slavnostní předání maturitního vysvědčení. Pochopitelně sem se nemoh usadit hned vedle ní, jelikož její rodičové mě nenávidí do morku kostí. Obviňujou mě z toho, že sem zničil jejich plány na přesídlení celý tříčlenný roďky do malebnýho Portugalska. Tímto rafinovaným tahem by zlikvidovali dceřinu hereckou kariéru a současně mě jednou provždy vypudili z jejího života. Z jejich pohledu dvojitá výhra. Tudíž mě teď přehlížejí jako širý rodný lány a snaží se předstírat, že neexistuju. Což vyvolává značný napětí, pokud se ocitneme ve stejný budově. Pozdravil sem se ale s Almyinými prarodiči Trentem a Apurvou a pak sem si šel sednout za Almyinou kámoškou Sashou.

Vzorná studentka Almy absolvovala jako druhá z ročníku. Jedničkou byl vysokej, udělanej boreček ménem Bosavern Penlez. Oba pronesli projev, ten Almyin byl o něco míň nudnej než Bosavernův.

„Bosieho přijali na Kolumbijskou,“ pošeptala mi Sasha do monotónního drmolení proslovů. „Nehlásil ses tam náhodou taky?“

„Možná,“ odpověděl sem. „Už si to přesně nevybavuju.“

„Almy se zmínila, že tě tam odmítli. Bosieho vzali přednostně. Musel ovšem řešit těžké dilema, když se rozhodoval mezi Kolumbijskou a Princetonem. I na Stanfordu po něm byli celí lační. Jeho táta je velký zvíře u Paramountu. Pilotuje vlastní letadlo.“

„Proč mi to všecko vykládáš, Sasho? To s ním chodíš nebo co?“

„Kdo, já? Kéžby. Já nejsem ta šťastná, o kterou projevuje zájem.“

„A kdo to teda je?“

„To bych radši neříkala. Jistí lidé by se na mě mohli naštvat.“

„On jede po Almy?“

„Hele, ode mě jsi to neslyšel.“

„A ona ten jeho zájem nějak opětuje?“

„Bez komentáře.“

Po skončení oficiálního programu sem se viděl s Almy zhruba tak na dvě vteřiny. Měla namířeno na večeři se svejma rodičema a prarodičema. Krátce se na mě usmála a zamávala mi, když opouštěli budovu.

Co může člověk v takový situaci dělat? Pogratuloval sem jí esemeskou a odjel zase domů.

Vzato kolem a kolem, byl to vysloveně báječnej začátek léta.

No, aspoň že v mým auťáku se teď sedí pohodlně. Ty ovečky zemřely pro ušlechtilou věc.

NEDĚLE, 24. KVĚTNA

Almy mi zavolala, zrovna když sem vylezl ze sprchy.

„Bylo od tebe moc milé, že jsi přišel na moji maturitní slavnost,“ řekla. „Mrzí mě, že jsme si nestihli promluvit.“

„Mám pro tebe malej dárek, lásko. Sejdeme se dneska?“

„To bych moc ráda, zlato, ale do města přijeli Mayini rodiče a já slíbila, že jí pomůžu je zabavit.“

Studentka UCLA Maya Chanová hraje Jade Mingovou, jednu z hodnejch holek v amazonovským seriálu „Spřízněni vinou“ a kámošku Jasmine Hopewellový, postavy, kterou představuje Almy. Náš seroš, kterej právě vstupuje do třetí sezóny, vypráví o partě nezvladatelnejch puberťáků, kteří dělají bugr v malým plážovým městečku. Já hraju bejvalýho gaye (a oběť šikany s poškozeným mozkem) Bronsona Flange, kterej se zdráhavě podvoluje milostným výpadům Jade Mingový.

„Aha, no tak to se nedá nic dělat,“ řek sem. „Jak je Maya spokojená s tím svým pidibydlením?“

„Je z něho přímo unešená.“

Maya si za devadesát táců pořídila mrňavej domeček na kolečkách a nastěhovala ho na zadní dvorek svýho baráku ve Westwoodu. Sama bydlí v přívěsu a dům pronajímá Prestonovejm, kteří se mezitím opětovně shledali se svým majetkem – poté co absolvoval okružní jízdu do Portugalska a zase zpátky ve dvanáctimetrovým přepravním kontejneru.

„Nemusel jsi mi k maturitě kupovat vůbec nic, zlato. Líbil se ti můj projev?“

„Byl, ech, přímo dechberoucí. Daleko lepší než ty klišé, co ze sebe soukal Bosavern Penlez. Seš naštvaná, že se umístil líp než ty?“

„Překvapilo mě, že jsem vůbec skončila druhá. Bosie je skutečný génius. Při SAT testech měl dvakrát osm set bodů. A jaké má neuvěřitelné sociální cítění!“

„Jak to, miláčku?“

„Copak tys nečetl ten článek, co o něm vyšel v Timesech? Jednoho dne se jen tak povaloval u jejich domácího bazénu a najednou ho napadlo, že bude pomáhat bezdomovcům. Navrhl skládací vinylový vak, který se nafoukne jako vodní lehátko. Lidi si do něj zalezou a on je chrání před deštěm a současně tvoří měkký polštář na tvrdé zemi. Na GoFundMe vybral na jejich výrobu během jediného dne padesát tisíc dolarů. Rozdal jich po celém světě víc než deset tisíc. Dostal za to oficiální pochvalu a medaili od guvernéra.“

„Vsadím se, že se to ohromně vyjímalo v jeho přihláškách na vejšku. Chodí s někým?“

„Chodil s jednou holkou, která dělala stážistku u starosty, ale myslím, že se rozešli. Proč takový zájem o Bosaverna?“

„Jenom sem tak uvažoval, proč on se na Kolumbijskou dostal, a já ne.“

„Nehledej v tom žádnou logiku, zlato. Harvard a Amherst Bosieho odmítli. Kdo ví, jaké algoritmy členové přijímacích komisí v dnešní době používají?“

„Ty toho o něm víš nějak hodně.“

„Měli jsme dost společných předmětů. A je velký fanda našeho seriálu. Chtěl by ses s ním seznámit?“

„Ehm, myslím, že to si nechám ujít. Sejdem se zítra?“

„Promiň, zlato. To mě má ještě zamluvenou Maya.“

„A co v úterý?“

„Nemůžu, lásko. To začíná ten blázinec. Musíme s Mayou do Manhattan Beach na zkoušku kostýmů. Pojedeš taky?“

„Ne, mě si tam žádají až příští týden. Tak si to hezky užij. Díky za zavolání.“

„Brzo se uvidíme, broučku. Můžeme spolu strávit celé léto.“

Jo, jasně.

Pln zklamání ze svýho milostnýho života sem si zajel do Venice na kafe. A tam, u našeho oblíbenýho stolu na terásce, s tradičním nízkotučným sójovým latté před sebou, seděla oslňující studentka Yale Kal Haseltineová. Aspoň že ona dala najevo radost, že mě vidí, když sem se vedle ní vynořil s obvyklým občerstvením.

„Nickie Twisp a jeho nechutný muffin,“ prohlásila, objala mě a vtiskla mi vlahý polibek na rty. „Některé věci se nikdy nezmění!“

„Trochu jsem povyrostl, krásko. A taky jsem starší a zralejší – což platí jistě i pro tebe. Jaký to je na Yale?“

„Znepokojivě intenzivní. Hned první den, co jsem tam přijela, vypukla krize.“

„Co se stalo, kotě?“

„Přidělili mi spolubydlící, která si neholila nohy. A nejspíš ani další odpudivé tělesné partie. Vzniklou situaci jsem shledala naprosto neúnosnou.“

„Ztropila jsi skandál?“

„Pochopitelně, Nickie. Celá záležitost dospěla až k samotnému děkanovi. Pak mi bylo ovšem sděleno, že už nejsou k dispozici žádné volné pokoje.“

„Takže jsi zůstala s tou chlupaticí?“

„To v žádném případě. Proběhlo pár telefonátů a přestěhovali mě do obytné buňky se třemi kluky.“

„Jaký to bylo?“

„Intenzivní. Všechno to bylo velice intenzivní. Snad nemusím zdůrazňovat, že mě všichni v kampusu znali jako Maskovanou dívku ze ‚Spřízněných vinou‘.Ten zájem a zvědavost na moji osobu byly až přehnané. Připadalo mi, jako by se všechny oči upíraly jen na mě – dnem i nocí.“

„Ale ty jseš přece ráda středem pozornosti.“

„Poučila jsem se, Nickie. Poznala jsem vysokou cenu slávy. Za celý semestr jsem neměla prakticky chvilku klidu. Naštěstí jsem potkala pár elitních studentů Yale – všecky z vyšších ročníků – se kterými jsme si byli ohromně sympatičtí.“

„Spala jsi s těma klukama?“

„Po tom ti vůbec nic není.“

Identita herečky, která vystupovala v roli Maskované dívky, měla zůstat přísně střeženým tajemstvím. Nebyl to příliš realistickej plán. Ačkoli se místní mládež, najatá aby zalidnila scény ve třídách, smluvně zavázala k mlčenlivosti, netrvalo dlouho, než to vyžvanili na sociálních sítích. Maskovaná dívka byla demaskována dřív, než se loni na podzim odvysílala první epizoda nový řady.

„Tak co nového u tebe, Nickie?“

Konec ukázky

Table of Contents

Titulní strana

Tiráž

KVĚTEN