WIM

HOF

LEDOVÝ MUŽ

The Wim Hof method: activate your full human potential

Copyright © Wim Hof, 2020

Tento překlad byl vydán na základě výhradní smlouvy

s nakladatelstvím Sounds True, Inc.

Translation © Jakub Futera, 2020

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2020

ISBN epub 978-80-7565-831-9

WIM

HOF

LEDOVÝ MUŽ

Jediná autorizovaná kniha

Wima Hofa o PŘEVRATNÉ METODĚ,

jak využít svůj fyzický

i duševní potenciál

JOTA/2020

Tuto knihu věnuji svým dětem, vašim dětem,

vašim matkám a otcům, bratrům a sestrám.

Především ji ale věnuji VÁM.

VAŠEMU JÁ, které spočívá za strachem,

VAŠEMU JÁ, které je ochotno ponořit se hluboko.

Doufám, že se vám podaří znovunabýt svou osobní sílu,

pomoci ostatním, a nakonec podat ruku samotné Matce přírodě.

To, co už leží za námi, a to, co leží před námi,

jsou jen nepodstatné maličkosti ve srovnání s tím, co leží v nás.

A pokud vneseme do okolního světa to,

co leží v nás, stanou se zázraky.

HENRY STANLEY HASKINS

PŘEDMLUVA

NEZVYKLÉ

SETKÁNÍ

Elissa Epelová, PhD.

Pro poněkud konzervativní výzkumnici z lékařské fakulty to bylo zvláštní místo: obchodně zaměřená wellness konference v Palm Beach na Floridě. Říkala jsem si, jestli jsem měla vůbec jezdit a připomínala sama sobě, že bych měla zůstat otevřená – protože nikdy nevíte, co vám svět chystá, koho potkáte, co se můžete naučit. A pak mi byl důvod mé přítomnosti odhalen. Tu ho máme, kráčí na pódium, v tričku tam, kde má většina na sobě obleky, s plnovousem, který říká „mám na práci lepší věci než zabíjet čas úhledným sestřihem“. Wim Hof nám odvyprávěl část svého příběhu. Provedl nás dýchací částí své metody. A já zůstala jako opařená.

Jak popisoval své zkušenosti, bylo přesně to, co jsem hledala – způsob, jak zvýšit hormetický stres v našem těle. Působení nebezpečných látek může mít ve velké míře škodlivé účinky, ale v míře nízké může způsobit tělesné změny, díky nimž budeme zdravější a silnější – a tomu říkáme „hormetický stres“. Výzkumníci stresu jako já tráví spoustu času zkoumáním odvrácené stránky stresu, jak nás chronický stres a deprese ničí, jak zkracují naše telomery a přispívají k nemocem. Zároveň ale víme, že stres může být prospěšný. Akutní krátkodobý stres může vést k mocným pozitivním změnám v našich buňkách. Když například trochu zahřejeme červa, můžeme mu tím prodloužit život, ale příliš žáru a červ má kremaci. Studie hormetického stresu u lidí jsou vzácné a mnoho otázek tak zůstává nezodpovězených. Existuje nějaký přirozený způsob, jak odemknout pozitivní účinky stresu na naše buňky? Nemáme už náhodou v ruce klíč k osobnímu blahobytu? Kde začít hledat odpověď na tyto otázky? Když jsem ho tam slyšela mluvit, napadlo mě, že nám Wim Hof dal do začátků našeho objevování slušnou mapu.

Po jeho vystoupení za mnou přišli manželé Victor a Lynne Brickovi. Victor, jehož bratr tragicky zemřel kvůli duševnímu onemocnění, hledal způsob, jak podpořit přirozené metody prevence nebo dokonce léčby deprese a dalších závažných duševních poruch. (Navzdory spoustě televizních reklam na antidepresiva několikeré meta-analýzy naznačují, že řešení velkých farmaceutických společností nepřináší větší výhody, než má placebo.) Z tohoto setkání se zrodila výzkumná studie.

Když jsem se vrátila na Kalifornskou univerzitu v San Franciscu a vyprávěla jsem svým kolegům o Wimu Hofovi a jeho metodě, nezačala jsem hned otázkou: „Můžeme zkoumat Ledového muže?“ To je možná první věc, kterou se o něm dozvíte: přezdívka. V mnoha dokumentech o Wimovi uvidíte lidi, jak kolem něho v malých kroužcích zkouší jeho metodu. Cítíte jejich adrenalin a soudržnost živenou testováním hranic tělesné regulace, když se v kraťasech potápí do ledu – třeba uprostřed studené polské zimy – a těla zahřívají myšlením a dechovou metodou. Uvidíte cvičit lidi se zadrženým dechem, kteří zvládnou víc kliků, než by si sami pomysleli. Uvidíte, jak se kolem něj slétají mladí lidé, zejména muži s aurou supervýkonného machismu. Uslyšíte vyprávění o zázračných uzdraveních nemocných lidí, kteří používali tuto metodu. Tohle všechno je pro svědomité univerzitní vědátory něco jako varovný vykřičník. Jenže možnost objevit nové účinné dopady hormetického stresu přebila obavy ze všech těch neuvěřitelných prohlášení i naši skeptickou reakci na jeho rostoucí popularitu. Mí kolegové ten potenciál viděli stejně jako já. K naší radosti se Wim Hof stavěl k naší rigorózně kontrolované studii stoprocentně kladně.

Wim, přes všechnu tu slávu vycházející z překonání šestadvaceti světových rekordů, přes všechny dokumenty a populární knihy o něm, ví, kde leží hranice historky, příběhu a zajištění validity metody ve světě medicíny. Ví, že vědecká cesta – pomalá, bolestivá, s nezbytným objektivním a skeptickým přístupem – je jediným způsobem, jak jeho metodu pochopit a využít v lékařství. Výzkum nám může pomoci odhalit mechanismy metody, zdokumentovat bezpečnost a účinnost a při kontrolovaných klinických testech určit, jak ovlivňuje lidi s chorobnými stavy. Metoda byla dosud zkoumána v malých pilotních studiích, kde vykázala zlepšení reakce imunitního systému na endotoxin^1 a u zánětlivé artritidy páteře, což naznačuje, že může snížit chronickou zánětlivost a její symptomy.2 Nyní se testuje u lidí se zraněním míchy, kteří nedokážou snadno aktivovat své autonomní a kardiovaskulární systémy cvičením. Zkouší se mezi staršími lidmi, přičemž některým členům skupiny zkoušející Wim Hofovu metodu je i přes devadesát let. Wim si je vědom, že rigorózní výzkum je cesta, která povede k objevům, které přinesou dalším lidem možnost kontrolovat své zdraví a blaho.

Bedlivě jsem sledovala vznikající peer review výzkum Wim Hofovy metody. Mým závěrem je, že potřebujeme důkladnější výzkum této metody, protože má jedinečný potenciál zlepšovat zdraví a zpomalovat proces stárnutí. Ve výzkumu na fakultě psychiatrie na Kalifornské univerzitě jsme celý minulý rok učili Wim Hofově metodě lidi s vysokými hladinami životního stresu a podrobně zkoumali, jak ovlivňuje jejich denní emoční reaktivitu, reaktivitu autonomního stresu a buněčné indikátory stárnutí. Nezmiňujeme jeho jméno, ani metodu nijak neoznačujeme, protože by to vedlo k tzv. „guru“ efektu – silné víře ve funkčnost metody – kterého bychom nemohli dosáhnout v ostatních podmínkách, které zkoumáme (cvičení, meditace). Studie by měla být dokončena letos.

Toto je počátek nového oboru. Už dnes víme o metodě několik specifických věcí, například jak může dechová metoda dočasně změnit pH naší krve. Metoda dala vzniknout mnoha teoriím o tom, jak funguje. Ale námi uvažované mechanismy se s postupujícím výzkumem mohou změnit. Moc ráda budu zjišťovat více, v zájmu nás všech a v zájmu tolik potřebného posunu zdravotní péče směrem k sebe-péči.

Skutečně pozoruhodným příběhem je příběh samotného Wima, jak jej popisuje na následujících stránkách. Nebyla to honba za slávou, která přivedla Wima k takovým počinům, jakým je uplavání více než 30 metrů pod ledem zamrzlého jezera či skupinový výstup na Kilimandžáro za osmadvacet hodin. Ale takové činy vypovídají hodně. Ukazují nám, že nás metoda dokáže posunout za předpokládané hranice, že můžeme odemknout obrovitý potenciál našich těl a myslí. Skutečný příběh vypráví o vášni jednoho muže, o jeho lásce k přírodě, ke všem živým bytostem, k jeho rodině, k lidskosti a v důsledku o touze sdílet to, co ví, s nadějí, že uzdraví nemoc. (Jako chlapec se cítil hluboce propojený s přírodou až do té míry, že ve třinácti úplně sám od sebe přestal jíst zvířata , a to ve světě všežravců.) Vypráví také o lidském utrpení a úsilí – o zlidšťujících zážitcích a neukojitelné zvědavosti, která Wima dohnala ke zkoumání hranic jeho mysli a těla.

Skutečné poselství tkví v tom, že nám Wim ukázal, co ve skutečnosti dokážeme. Vlastní metoda vyžaduje cosi jedinečně lidského – sílu víry v sebe sama, moc silného záměru v kombinaci s napřeným soustředěním. Jedinečný dialektický stav relaxace do fyzického diskomfortu a bolesti – z ledu, studené vody, zadrženého dechu – to já považuji za skutečně pozoruhodné. Jako někdo, kdo miluje meditace, věřím, že jde o zvláště zajímavý stav, ze kterého lze pozorovat mysl. Liší se od individuální meditace vsedě – má ostré, intenzivní účinky vyžadující naše úplné soustředění a interocepci. Trénovat mysl a tělo tímto způsobem má velký potenciál při budování odolnosti vůči stresu.

Metoda nám jasně ukazuje, že to, v co věříme, předurčuje to, čeho můžeme dosáhnout. Jak zdůrazňuje Wim: „Ať už si myslíte, že to dokážete, nebo ne, v každém případě budete mít pravdu.“ Vědecký tým z univerzity Radboud v Nizozemsku, vedený doktory Koxem a Pickkersem, zveřejnil studii, která naznačuje, že očekávání optimistického výstupu jsou spojena s některými fyziologickými reakcemi na metodu.3 Metoda vyžaduje zapojení těla a mysli a přinejmenším trochu víry.

Jsem moc ráda, že jsem to setkání v Palm Beach navštívila. Mám tu čest představit vám Wima Hofa a to, co se může stát jednou z největších revolucí ve zdravotnictví a sebe-péči – naše schopnost použít a sami sobě předepsat vlastní úrovně hormetického stresu. Další generace otázek leží ve vědě. Připomínám sobě a také vám, že věda je pomalý proces postupné výstavby vědomostí, ve kterém jedna studie nedokazuje vůbec nic. Měli bychom se na tuto metodu, stejně jako na ty, které z ní vycházejí, bedlivě zaměřit jak bezpečným sebe-experimentováním, tak rigorózním vědeckým bádáním. Navrhuji proto, abyste odhodili jakékoli automatické odsudky a nedůvěru a místo toho využili vaší zvědavosti a otevřenosti. Zkuste si zažít Wim Hofovu metodu na vlastní kůži a dojděte k vlastním objevům. Užijte si to!

ÚVOD

VŠECHNO

JE NA DOSAH

Chtěli byste mít víc energie, méně stresu a silnější imunitní systém? Chtěli byste lépe spát, zlepšit kognitivní a sportovní výkony, nakopnout náladu, zhubnout a zbavit se obav? A co kdybych vám řekl, že všech těchto věcí a mnohem víc můžete dosáhnout díky odemčení vlastní mysli? A že to můžete dokázat už za několik málo dnů?

S tím, jak se lidstvo vyvíjí a vytváří technologie, které nám víc a víc usnadňují život, ztrácíme vrozenou schopnost nejen přežít, ale i prosperovat v extrémních prostředích. Bez environmentálního stresu nás věci, které jsme vytvořili kvůli snazšímu životu, vlastně oslabují. Ale co kdybychom dokázali znovu probudit dřímající fyziologické procesy, díky kterým byli naši předci tak silní?

Moje metoda, kterou jsem vyvíjel a vylepšoval po dobu téměř čtyřiceti let, stojí na třech prostých pilířích: působení chladu, řízeném dýchání a síle mysli. Díky této metodě jsem dokázal věci, které mnozí považovali za nemožné, vytvořil jsem více než dva tucty zápisů do Guinessovy knihy rekordů a ohromil u toho profesionální lékaře. Uběhl jsem například půlmaraton za polárním kruhem jen naboso a v kraťasech, nebo celý maraton v africké poušti Namib, aniž bych se napil vody. Podplaval jsem tlustou vrstvu ledu na vzdálenost více než šedesáti metrů a hodiny stál zasypaný ledem, aniž by mi klesla tělesná teplota. Jenom v kraťasech jsem vystoupil na vrcholy jedněch z nejvyšších hor světa. To všechno je pravda.

Za tyto skutky jsem si vysloužil přezdívku Ledový muž, ale nejsem žádný superhrdina. Ani genetická hříčka přírody. Nejsem ani guru, a dokonce jsem tyto techniky ani nevynalezl. Techniky působení chladu a řízeného dýchání se využívají už tisíce let. O svých úspěších nemluvím proto, abych se vychloubal, ale proto, abych připomněl, o kolik víc můžeme dokázat. Chci probudit váš úžas nad vlastním tělem, vlastní myslí a vaší krásnou lidskostí. Zvu vás, abyste se stali svědky vlastního rozkvětu, abyste se posunuli za hranice podmiňování. Tato metoda je přístupná úplně pro všechny. Cokoli dokážu já, můžete dokázat zrovna tak. Vím to, protože jsem strávil posledních patnáct let obracením skeptiků na víru. Učil jsem metodu po celém světě a pozoruhodné výsledky jsem viděl na vlastní oči. Lidé, kteří přijali mou metodu, dokázali přeprat cukrovku, potlačit zničující příznaky Parkinsonovy choroby, revmatické artritidy a roztroušené sklerózy, nemluvě o řadě dalších autoimunitních nemocí od lupu po Lymeskou boreliózu.1

Tajemství celoživotního zdraví a štěstí máte na dosah. Wim Hofovu metodu můžete bezpečně využívat sami, vlastním tempem a v pohodlí vlastního domova. Žádné prášky, injekce, vitaminy, doplňky, vybavení nebo speciální diety – vše, co potřebujete, jste vy sami a touha odemknout skrytý potenciál vašeho těla. Tato kniha vám bude průvodcem.

Jste připraveni? Na následujících stránkách se s vámi podělím o svou životní cestu z malé holandské vesnice, ve které jsem se narodil, až na světová pódia, kde dnes vystupuji. Vysvětlím podrobnosti metody, filozofii, na které stojí, a vědu, která ji podporuje. A uvedu vám příklady praktikujících, kteří metodu využili k radikální změně svého života. Doufám, že vás díky tomu inspiruji k tomu, abyste znovu převzali kontrolu nad vlastním tělem a životem tím, že probudíte nezměrnou sílu vaší mysli. Vše je na dosah a není čas ztrácet čas.

Tak pojďme na to.

1. MISIONÁŘ

Dech je brána. Co by bylo bez dechu? Právě tady jsme já i vy i všichni ostatní započali. Tady začíná veškerý život.

Pocházím z dvojčat, ale v době mého narození v roce 1959 v Nizozemsku neexistovala žádná ultrazvuková zařízení, kterými by se dalo zjistit, že je v děloze ještě jedno dítě. Takže když odvezli mou matku zpátky na lůžko, aby se zotavila z porodu mého bratra Andreho, stále jsem si hověl uvnitř. Cítila v sobě cosi zvláštního. Něco tam stále bylo, jen nevěděla co. A je jasné, že ve zmatku kolem porodu cítí ženy mnoho matoucích vjemů.

Ale co se stalo? Po porodu Andreho se cítila divně. A protože už předtím porodila čtyři děti, věděla, že se nemýlí. Nikdy se takhle po žádném porodu necítila. A tak ležela na odpočívárně a prohlásila: „Je tam ještě něco dalšího, doktore.“ Doktor ale jenom mávl rukou. „To se po porodu stává,“ odbyl ji. „To jsou jen dodatečné kontrakce, nic víc.“ Doktor odešel a nechal matku na odpočívárně samotnou. Jenže ten pocit uvnitř ní jenom sílil a nakonec si uvědomila, že je tam ještě jedno dítě. Začala volat na sestry a konečně, po několika návštěvách sester, které se ji opakovaně snažily ujistit, že má doktor pravdu – že jsou to jen kontrakce a že se nemá bát, protože odezní – zjistily, že je tam opravdu ještě jedno. A nejen to, že to dítě zemře, pokud včas nezasáhnou.

Odvezli postel na operační sál, aby mě vyndali, protože rozhodli, že na porod přirozenou cestou jsem příliš hluboko. Což uvrhlo mou matku do jiného stavu vědomí, ve kterém se upnula na děsivou myšlenku, že její dítě může zemřít. Těsně před příjezdem na operační sál vykřikla: „Ach bože, nech to dítě žít! Udělám z něj misionáře!“ Děsila se, že do ní budou řezat a že porod nezvládne. V ten okamžik probudil mocný strach sílu její nezdolné víry. Má matka byla silná, zbožná, inteligentní a oddaná katolička. Než ve svých osmadvaceti letech založila rodinu, pracovala v kanceláři a žila velice nezávisle. Jenže v té době už ženy po porodu pracovat nemohly a příjem musel zajistit otec. Když jsme se narodili my, už měla doma tři děti a po nás přivedla na svět ještě další čtyři – cítila, že každé dítě je darem od Boha. Rození dětí se zhostila, jako by to byla její katolická povinnost, a stejný praktický, střízlivý, neústupný přístup vnesla i do výchovy svých dětí. Formálního vzdělání se jí příliš nedostalo. Její rodiče byli rolníci a ona i její sourozenci trpěli nepřítomností matky, u níž propukla schizofrenie a skončila v ústavu. Jejich otec vychovával děti úplně sám, což bylo v té době poměrně vzácné.

Konec ukázky

Table of Contents

1. MISIONÁŘ