…. a zeptala se HMOTA: Proč jsem?

Vědecko-ateistická filozofie o vzniku vesmírů, evoluci a smyslu života

Stanislav Vyskočil

Ukážka z elektronickej knihy

2013

…. a zeptala se HMOTA: Proč jsem?

Stanislav Vyskočil

Vědecko-ateistická filozofie o vzniku vesmírů, evoluci a smyslu života

reálný snímek DNA

Wilkinson Microwave Anisotropy Probe

uložení DNA v buňce

Věnováno vnučkám

Karolínce, Adélce a Alence

1. Svoboda projevu a právo na informace jsou zaručeny.

2. Každý má právo vyjádřit své názory slovem, písmem, obrazem nebo jiným způsobem, jakož i svobodně vyhledávat, přijímat a rozšiřovat ideje a informace bez ohledu na hranice státu.

3. Cenzura je nepřípustná.

Listina základních práv a svobod,

oddíl druhý, Politická práva, článek 17

© Ing. Stanislav Vyskočil

ISBN 978-80-260-4834-3

Motto:

„Filozofie je dnes mrtvý obor: nedokázala

udržet krok s rozvojem vědy, fyziky obzvláště.

Štafetu v úsilí o poznání převzali od filozofů vědci.“

Stephen Hawking

„Je velkým triumfem, že My, lidské bytosti,

pouhé soubory fundamentálních částic HMOTY, jsme schopni dostat se tak blízko k pochopení zákonů, které ovládají nás a celý vesmír.“

Albert Einstein

Kapitola 1 Úvodní část. Předmluva autora

K napsání této knihy mě vedlo několik závažných a pro mě zajímavých důvodů.

Předně jsem už několik let usilovně sháněl informace, které by se týkaly oblastí mého zájmu, a to nejen v knihkupectvích, ale i na internetu. Knihy, ve kterých bych našel shrnutí všech nejnovějších vědeckých poznatků, s cílem odpovědět si na nejtěžší filozofické otázky, pokud to tedy vůbec dnešní stav poznání umožní. Tyto otázky zní: Proč jsme tady na této planetě? Proč právě v této době? Jaký má náš život reálný smysl, případně kdo nebo co je jeho zřizovatelem? Kdo nebo co rozhodlo o tom, komu se narodíme? Proč jsme právě takoví, jací jsme, se všemi našimi vlastnostmi tělesnými i duševními?

Zkrátka nikde jsem takové shrnutí nenašel, ani na zmiňovaném internetu, který je dnes snad už jako jediný schopen všechny nové poznatky a fakta vědy shromažďovat. A nejen to, dokonce je i třídit a navíc i luxusně poskytovat až domů. Abych našel odpověď na nejtěžší filozofické otázky, musela oblast mých zájmů zahrnovat celé kompletní spektrum vědeckých i jiných poznatků, od literatury faktu či filozofie, přes fyziku, matematiku, evoluční biologii, genetické inženýrství, kosmologii až po v tomto případě nezbytnou teologii. Je jasné, že my sami jsme si náš život neobjednali ani o něm nerozhodovali, tudíž nejsme ani jeho tvůrci ani jeho zřizovateli. Odpovědi na uvedené otázky by tedy měly přirozeně zajímat každého z nás.

Jsou to ty nejtěžší a nejhlubší filozofické otázky, jaké si lze vůbec položit. Pokud by se na ně našla odpověď, potom by byly jedním rázem zodpovězeny i všechny další podotázky filozofické, teologické, politické, náboženské, umělecké i čistě lidské. O zodpovězení těchto otázek snili nejenom všichni filozofové, ale i zvídaví či zvědaví lidé všech dob od pradávna až po současnost. Jediní, koho tyto otázky patrně nechávají chladnými, jsou snad jen teologové. Ti na ně mají totiž už dávno jasné odpovědi a tuto problematiku uzavřenou. Mně, znovu opakuji, jde o to, zda stupeň lidského poznání k dnešnímu dni už zodpovězení těchto důležitých otázek umožní…

Tuto knihu jsem se rozhodl napsal právě proto, že jsem asi pětiletým intenzivním studiem všech rozhodujících oborů zjistil, že nejnovější vědecká fakta, opakuji fakta, to již umožňují! Ještě před 50 lety tato rozhodující fakta nebyla k dispozici, jak uvádím podrobněji dále. Ze všech výše jmenovaných oborů jsem pro věc a daný cíl sobecky použil jenom jejich konečné nejnovější výsledky a nezdržoval jsem se u žádného více, než bylo potřebné. Tedy žádná specializace ani zbytečné zabíhání do detailů, jenom snaha o syntetizaci konečných výsledků všech vědeckých oborů, zato ale komplexně a v souvislostech. Dalo by se říct, že jsem se postavil na ramena „obrů vědy“, použil jejich poslední výsledky bádání a ty využil a syntetizoval do co nejucelenější nové vědecké filozofie s výše uvedeným a stanoveným cílem.

Při psaní jsem se ale musel dokonale oprostit od všech ideologií, filozofií, politiky, náboženství, zbožných přání, pověstí, bájí, pohádek, mýtů a všech iracionálních útoků na moje myšlení. A zjistil jsem, že dodržet toto předsevzetí je problém, který si vyžaduje nejen jisté nadání, vzdělání, sečtělost, životní zkušenosti, scestovalost, ale i odvahu a osobní nasazení. Otázka tedy zněla: Budu na to mít? Prosím proto laskavého čtenáře o tolerování nedostatků této knihy, je to má prvotina, a přesto řešící ta nejtěžší filozofická témata!

Už před několika lety jsem zjistil, že přestala existovat novodobá „Velká filozofie“, a to jednoduše proto, že nestačí zpracovávat to ohromné množství vědeckých poznatků posledních přibližně 50 let. Filozofické knihy, které by obsahovaly nejnovější zpracované informace, přestaly úplně vycházet. Dokonale mně to potvrdil můj oblíbený autor Stephen Hawking ve své nejnovější knize Velkolepý plán (2012), kde píše: „Filozofie je dnes mrtvý obor. Nedokázala udržet krok s rozvojem moderní vědy, fyziky obzvláště. Štafetu v úsilí o poznání převzali od filozofů vědci.“ Tyto věty mě ještě více utvrdily v tom, že takovou „filozofickou“ knížku si asi budu muset, na základě studia celého spektra vědecké literatury a samozřejmě nejenom pro sebe, napsat sám!

Přiznám se, že otázku „PROČ JSME?“ jsem poprvé slyšel z úst známého popularizátora vědy, astrofyzika RNDr. Jiřího Grygara, asi v roce 2003 u nás ve vinařské obci, ve vinném sklepě po skončení jeho přednášky. On sám na ni odpověděl tak, že se nikdy nedozvíme, proč tady jsme, protože on jako vědec a věřící člověk věří tomu, že Bůh nám tento svůj záměr nikdy nevyjeví. Zeptal jsem se, zda potom není úplně zbytečné si takovou otázku klást, a on na to odpověděl: „... tak nějak.“

Od této doby jsem se, nejprve podvědomě, začal touto základní filozofickou otázkou vážně zabývat a zjistil jsem, že je možné ji rozdělit na dvě části, a to:

Ad. 1. Proč je vesmír a jak vznikl, co bylo před a po Velkém třesku, co je hmota a antihmota a je vesmír jediný, nebo jsou i multivesmíry?

Ad. 2. Proč jsme my lidé na této výjimečné planetě, která vznikla před 4,3 miliardy let, jak vznikl život na této planetě a hlavně PROČ? A jaký má vůbec smysl?

Na všechny tyto otázky se samozřejmě lidstvo snaží najít odpověď od nepaměti, a to jak na úrovni svého momentálního poznání, v případě racionálně uvažující časti lidstva, tak i bez poznání, v případě části iracionální. Na toto téma vznikly v minulých dobách různé filozofie, náboženství, pověsti, báje a mýty, to všechno s cílem dopracovat se k uspokojivé odpovědi, pokud možno ještě za života svých tvůrců. Poznání je ale nadgenerační, dlouhodobá záležitost a co se zdá jedné generaci nepoznatelné, je už pro další generaci poznané a samozřejmé. Tam, kde byla mezera v poznání, byl a je nejčastěji dosazován tzv. „Bůh mezer“. Postupně je ale bůh z těchto mezer vědeckým poznáním vytěsňován. Jde o to, kolik ještě těchto mezer zbývá a které to jsou.

Na první otázku „Proč je vesmír a jak vznikl?“ se snaží za miliardy dolarů odpovídat tisíce vědců např. na urychlovači LHC v CERNu, a přesto zatím vyčerpávající odpověď na ni neexistuje. Můžeme jenom sledovat výsledky jejich úsilí a případně je uplatňovat při odpovědi na druhou otázku, tedy: „Proč jsme my?“.

U oné druhé otázky „Proč jsme my?“ jsem ale zjistil, že stav poznání vědy k dnešnímu dni je už takový, i když se tomu možná budete divit, že na ni lze úspěšně odpovědět! No a právě to bylpro mě hlavní důvod, pro který jsem začal psát tuto knížku. Abych to ale zjistil, musel jsem, znovu opakuji, jednat maximálně racionálně a efektivně, oprostit se ode všech iracionalit, jako jsou různé ideologie, náboženství, politika, báje, pověsti, pohádky, zbožná přání, teologie, mýty, pověsti atd., které stále hýbou naší planetou a ještě dlouho jí hýbat budou.

Rozhodujícím kritériem pro mě bylo jenom vědecké poznání a jenom v něm obsažená síla se dobrat objektivní pravdy, a to na základě vědecky ověřitelných faktů a důkazů, a jenom ty brát v potaz. Jenom vědecká fakta, nejlépe forenzní fakta. Snažil jsem se knihu psát tak, aby ji mohl číst co nejširší okruh čtenářů, tedy například bez jediné matematické rovnice. Anglický matematik Ernest Rutherford k tomu prohlásil: „… i nejsložitějšímu problému, jako např. teorii relativity, úplně rozumíš až tehdy, když jej dokážeš vysvětlit spolusedícím v hospodě ...“ Tím se snažím v této knížce řídit.

Pro svou knihu jsem měl připraven i jiný název, např. O tom, proč jsme a kdo je naším zřizovatelem. Tento název by byl výstižnější, protože na otázku v něm položenou zde najdete odpověď, na rozdíl od skutečného názvu knihy. Neznáme „zatím“ úplnou odpověď na to, proč je a kde se vzala hmotaa energie vesmíru, proč je např. elektron hmotný a foton nikoliv, neznáme ani jiné odpovědi. Slovo „zatím“ je na místě, protože kdo ví, jaká bude úroveň poznání např. za 5 tisíc let, pokud budeme mít možnost tato tajemství studovat. Pro evoluci je to velmi krátká doba, v porovnání se 4 miliardami let, po která už evoluce trvá.

Knihu píši i pro svoji velkou rodinu, která bohužel naplňuje pravidlo: Doma není nikdo prorokem.

Něco o mně: Byl jsem vychován v přísně katolické rodině. Mši svatou jsem v katolickém kostele v mládí absolvoval přibližně 2000x!

V r. 1972 jsem vystudoval VUT Brno, fakultu elektro u profesora Kalednovského, Teorii informace, a katedru lékařské elektroniky. Celý život konstruuji (mám 3 realizované patenty), prodávám a servisuji zdravotnickou techniku, od r. 1993 tuto činnost vykonávám jako OSVČ, podle politiků jsem tedy parazit. Za totality jsem služebně procestoval půlku světa jako technický delegát firmy Chirana, a při tom jsem nikdy nebyl členem KSČ, což mně dnes nikdo nevěří.

Tuto ateisticko-filozofickou knihu ale píši i z mnoha dalších důležitých a závažných důvodů.

Gallupův ústav v nejvyspělejším státě světa, v USA, v roce 1982 zjistil, že 36 % Američanů si myslí, že lidské bytosti se vyvíjely po mnoho milionů let z méně vyspělých forem a tento proces řídil bůh.

Jenom 14 % občanů Spojených států v boha nevěří a 44 % Američanů si myslí, že bůh stvořil lidské bytosti v jediném okamžiku, někdy před 6000 lety, tak jak to uvádí bible. Zbytek, tedy 6 %, neví. Tentýž výzkum se opakoval v roce 2007 a výsledky byly naprosto totožné! USA přitom nebyly založeny jako teokratický stát. Vysvětlení, proč je procento věřících tak vysoké, je, že se tam při vzniku USA přelilo z Evropy právě obyvatelstvo nábožensky pronásledované, silně věřící, neboli mnoho náboženských teistických „kulturních genů – MEMŮ“. O tom podrobněji a více dále v knize.

U nás se podle posledního sčítání stále hlásí k nějakému náboženství cca 25 % populace. Praktikujících věřících, tedy těch, kteří pravidelně chodí do kostela, je celostátně nanejvýš 5 %.

Z čeho tak usuzuji? Např. u nás v katolické obci (2 100 obyvatel, jižní Morava) chodí do kostelav neděli 120–140 věřících, což je nějakých 6–7 %. Ostatní do těch 25 % jsou podle teologického filozofa a faráře Tomáše Halíka tzv. něcisti. Tedy lidé, kteří v „NĚCO“ věří, kteří věří, že tam nahoře „NĚCO“ je. Není o tom zatím hmatatelný důkaz, říkají, ale „NĚCO“ tam je, protože tak složitý vesmír nevznikl jenom tak, sám od sebe. Podle nich na tuto otázku nemáme zatím uspokojivou odpověď. V Praze sice chodí pravidelně do kostelů v neděli několik tisíc lidí, přesto je to maximálně 10 tisíc. Procentuálně vyjádřeno: pouhé 1 % !! Kdyby např. přišlo na mši svatoudo všech pražských kostelů v neděli dopoledne 10 % věřících, tj. 100 000 lidí, musela by se mše sloužit v O2 Aréně! To se ovšem nestává ani o Vánocích a Velikonocích.

99 % pražských daňových poplatníků, určitě narozených po roce 1948, ale bude muset zaplatit onomu 1 % věřících Pražanů církevní restituce ve výši 10 % z celkové sumy, pro ČR to je134 000 000 000 Kč. Pražané, jak známo, tvoří 10 % obyvatel ČR. Jejich podíl na restitucích je tedy, velmi zhruba, 13,4 miliardy Kč. Proč? No aby kněží mohli pravidelně sloužit v kostelích tzv. mši svatou, která, jak ukáži a dokáži dále, je v podstatě jen „rituál na vymazávání mozku“ účastníků tohoto obřadu-rituálu, sloužící ke vzniku závislosti na něm! Je naprosto irelevantní, zda restituční majetek oněch 17 v naší republice evidovaných církví někdy před r. 1948 vlastnilo nebo jak ho vůbec získalo. Pro budoucnost je daleko důležitější to, k čemu tento majetek bude využíván a použit. Náboženství ale není hlavním předmětem zájmu této knihy.

Tím je: evoluce hmoty a energie na této planetě, „největší show pod sluncem“, jak ji nazval ve své nejnovější knize Richard Dawkins. Od prvních anorganických replikátorů před 4 miliardami let, jako výsledku nenáhodného chemicko-biologického procesu s náhodným výsledkem, až po člověka, který jako jediný tvor na zemi je schopen se proti sobeckým replikátorům vzbouřit. Miliardy let evoluce probíhaly bez účasti vyšší inteligence. Ta v žádné podobě nemůže existovat, ani ji není možné uměle vytvořit, bez procesu evoluce v průběhu nesmírně dlouhého časového úseku. Alespoň ne na úrovni lidské inteligence. Až člověk se stal aktivním účastníkem tohoto procesu, a to následovně:

Člověk je výsledkem evolucí nenáhodně vytvořeného softwaru genomu DNA, který jde evolučním vývojem do stále větší a větší složitosti. U nás to už evoluce s tou složitostí tak trochu „přetáhla“ (záměrně, nebo náhodně?) a jí vytvořený software si vytvořil pro řízení svého hardware, tedy těla, mozek. Ten je už tak složitý, že začal být schopen uvědomit si sám sebe ... a zeptal se: PROČ jsem? A začal po tom pátrat. Byl schopen si uvědomit, když uviděl makromolekulu DNAv mikroskopu a když ji přečetl, že tento software genomu DNA je vlastně stavební plán na vytvoření jeho samého i těla, které má řídit, a tudíž, že je to jeho skutečný tvůrce, jeho „ZŘIZOVATEL“.

Následně začal s tímto zřizovatelem jemu podřízený mozek už i aktivně komunikovat a také do něj zasahovat. Bude zajímavé pozorovat, zda se tomu náš zřizovatel, software genomu DNA, neboli také jakási diaspora genů DNA, včetně vítězných kulturních genů – MEMŮ, bude v budoucnu bránit, a to navíc vzhledem k daným zákonitostem a předpokládanému průběhu evoluce. Pokud ano, dovolím si zaspekulovat, že má náš zřizovatel někde v mozku, který si on vytváří pro řízení hardwarové schrány – těla – na krátkodobé přežití a ne naopak!, nějaké „centrum vlastního vědomí“. O úrovni tohoto vědomí se neodvážím ani spekulovat. Pokud se nebude bránit, bude to důkaz, že jde „jenom“ o výsledek hmotného chemicko-biologického nenáhodného evolučního procesus náhodným výsledkem. Potom bude mít pravdu Stephen Hawking, který definuje život jen jako „chemické bahno na bezvýznamné planetě střední velikosti“.

Dlouhodobé záhady evolučních biologů, jako jsou Batesovy mimikry, melanismus u můr a dokonce i evoluce velikosti a tvaru pěnkavčího zobáčku, ale i překotné změny a tvary ženského těla se těžko vysvětlují klasickým Darwinovým evolučním přírodním výběrem. Nejenom vesmír, ale i genom lidské DNA má svoje temné části, „odpadní, junk DNA“, a možná má tyto temné části i náš mozek se svým vlastním vědomím našeho zřizovatele. O tom více dále v knize. Zda je to jenom spekulace, ukáže budoucnost.

Vědomosti a fakta pro novou filozofii v této knížce jsem čerpal z internetu, časopisů, jako je Vesmír, a literatury uvedené na konci knihy. Z těchto knih doporučuji k přečtení zejména následující, které vyšly i česky: Richard Dawkins: Největší show pod sluncem (2012), Sobecký gen, Boží blud, Řeka z ráje, Slepý hodinář, Stephen Hawking: Velkolepý plán (2012), ale i ostatní díla, biolog Sean B. Carroll: Nekonečné, nesmírně obdivuhodné a překrásné, Paul Davies: Kosmický jackpot, Tony Hey a Patrick Walters: Nový kvantový vesmír, Brian Greene: Skrytá realita a paralelní vesmíry, Struktura vesmíru. Zajímavé jsou i knihy Susskinda Leonarda a Alana Gutha, či klasika Charlese Darwina O vzniku druhů přírodním výběrem a O pohlavním výběru.

Doporučuju rovněž Kralickou bibli, tedy Starý i Nový zákon podle vydání z roku 1613, které je asi nejpůvodnější ze všech u nás vydaných edic bible. „Správná“ selekce literatury je ale naprosto rozhodující, abychom se dopátrali skutečného poznání, pátrali efektivně a racionálně a nečetli celé knihovny, které jsou dnes už mnohdy jenom dekoracemi pro intelektuální snoby. V knize jsou použity informace pouze z těchto zdrojů, a proto nebudu u každého faktu uvádět zdroj z důvodů přehlednosti a logičnosti textu. U klíčových citací a faktů je zdroj samozřejmě uveden. U některých obrázků je uvedeno, ze které knihy byly převzaty, ostatní jsou volně dostupné na internetu.

Kapitola 2 Evoluce a smysl života

Říkáš, že chceš revoluci.

Vždyť víš, že všichni chceme změnit svět.

Tvrdíš, že je to EVOLUCE.

Vždyť víš, že všichni chceme změnit svět.

Říkáš, žes přišel na skutečné řešení.

Vždyť víš, že bychom ten plán všichni rádi znali…

John Lennon a Paul McCartney

Revoluce 1 /1968/, Beatles

Inteligentní člověk se stává dospělým ve chvíli, kdy nalezne odpověď na otázku svého původu.

Živé organismy obývají tuto zemi více jak tři miliardy let, aniž by věděly PROČ. Až Charles Darwin sestavil ucelené a obhajitelné zdůvodnění naší existence. Od té doby se už nemusíme utíkat k pověrám nebo náboženství s otázkami: Proč jsme tady? Co je člověk? Má život nějaký smysl?

K tomu uvedl významný zoolog G. G. Simpson: „Všechny pokusy zodpovědět tyto otázky před rokem 1859 jsou naprosto bezcenné a uděláme nejlépe, když je zcela pomineme.“

Co je ale šokující, je fakt, že filozofie a obory známé jako humanitní jsou stále vyučovány, jako by Darwin nikdy nežil. To se časem bezpochyby změní, protože tato témata jsou zajímavá jistě pro každého z nás.

Dotýkají se každé stránky našeho společenského života, lásky, nenávisti, bojů i spolupráce, darů i krádeží, chamtivosti i štědrosti atd. Je to zkoumání biologie, sobectví i altruismu, tedy dělání dobra druhým. V evoluci je ale podstatnější dobro jedince – genu – než dobro skupiny. Nejvýraznější vlastností úspěšného genu je nemilosrdná sobeckost! Geny, které se jen nepatrně odchýlily od této vlastnosti, dnes už netvoří genofondy živých organismů! Sobeckost genu zpravidla vede i k sobeckému jednání jedince. Pro gen i jednotlivce je ale v některých situacích výhodná jistá forma omezeného altruismu. Opravdu ale jenom jistá a omezená. Rád bych věřil opaku, ale všeobecná láska a blaho jako takové nedávají z hlediska evoluce smysl. Sobecký rebel zneužívá altruismu ostatních a má větší naději, že přežije a bude mít potomstvo, než ostatní. Po několika generacích bude altruistická skupina zaplavena sobeckými jedinci a geny. Dawkinsonova teorie sobeckého genu se od klasické podoby Darwinovy selekce liší tvrzením, že přírodní výběr probíhá na úrovni genů. Pro přežití konkrétní varianty genu je nezbytné, aby jedinec, který je jejím nositelem, zanechal potomky.

Darwin v posledním odstavci svého převratného díla O vzniku druhů k tomu napsal: „V přírodě z války, hladu a smrti přímo plyne nejušlechtilejší věc, kterou jsme schopni pochopit, totiž vznik vyšších živočichů.“ Psal se rok 1859!

Koniec ukážky

Ing. Stanislav Vyskočil:

…. a zeptala se HMOTA: Proč jsem?

Vědecko-ateistická filozofie o vzniku vesmírů, evoluci a smyslu života

Vydalo: Nakladatelství MEM Uherské Hradiště

Korektura: Zuzana Pořísková

Grafická úprava a tisk: Joker, spol. s r. o., Uh. Hradiště

Počet výtisků: 150 ks

Vydání první.

ISBN 978-80-260-4834-3

Knihu objednávejte na e-mailu:

genom123@seznam.cz

„Obyčejná buňka“ i „Entita neredukované složitosti“

Z knihy R. Dawkinse: Největší show pod sluncem

Hmota v našem multivesmíru byla schopna, za příhodných podmínek s dostatkem času, sama vytvořit bez nadpřirozených sil tuto „entitu neredukované složitosti“. Zřejmě je to její standardní vlastnost.

Vážení, v cosi věřící a inteligentně plánovití kreacionisté!

Není mi líto................... Stalo se!

Prvotina autora, elektromedicínského inženýra, ve které se pokouší vzkřísit a nakopnout ze dna dnešní filozofii, která přestala reagovat na současný stav vědy. Autor komplexně syntetizuje nejnovější poznatky celé vědy a zjišťuje, že už je možné odpovědět na nejtěžší filozofické otázky vůbec: Proč jsme tady a jaký je smysl života? Kdo je náš skutečný zřizovatel, kdo nebo co rozhodlo, kdy a proč se narodíme, komu, jací budeme, proč zemřeme a jestli z nás něco přetrvá věčně? Kniha se také zabývá filozofií vzniku vesmírů, hmoty a antihmoty, času a prostoru, ale pro tuto oblast zatím s filozoficky otevřeným koncem.

Ateistická proto, že celková analýza byla provedena a oproštěna od jakékoli ideologie, jiné než vědecké filozofie, náboženství, politiky, mýtů, bájí a pověstí, zbožných přání, víry a mnoha ostatních úchylek softwaru genomu DNA. A dokazuje, že bible není neomylný zdroj našich morálních zásad a životních pravidel.

Kniha je dále o tom, že naším skutečným zřizovatelem je „nehmotná informace – software genomu DNA“ , nebo jinak, „diaspora všech genů DNA s vítěznou skupinou memů“ vzešlá z evoluce, a že tato nás ovládá pomocí velmi silného pocitu bolesti, strachu, hladu a žízně, mateřských a sebezáchovných pudů, ale i příjemného sexu s orgasmem. Zřizovatelem nám pronajaté tělo mu slouží jenom jako hardwarová schrána na krátké přežití a na pokračování v nové schráně. Autor se dále v knize zabývá tím, jak obrovské množství máme předků, jak se dědí geny, kdy přesně začíná lidský život, proč je každá interrupce vraždou i jak se do softwaru genomu DNA dostaly všechny úchylky, včetně sexuálních. Že za hříšným jednáním člověka nestojí biblický „dědičný hřích“, ale staré sobecké nealtruistické geny DNA ještě z dávných „zvířecích“ dob, které nám dopomohly dožít se dneška.

Čtenář se prostřednictvím dnes už laboratorně potvrzeného prvního anorganického replikátoru dozví, jak začal život na této planetě, jak pokračovala a probíhá úspěšná evoluce, na konci které stojíme. Proč má vesmír a právě naše planeta všechny předpoklady pro život, co bylo před Velkým třeskem se singularitou a kde jsou ostatní multivesmíry? Kniha je výjimečná tím, že na tyto složité otázky dává jenom fakty podložené odpovědi, a to tak, jako by je autor vysvětloval spolusedícím v hospodě. Tím si mimochodem sám dokazuje, že až potom „tomu“ beze zbytku rozumí i on sám. Kniha mění pod silou důkazů a faktů o nicotnosti a bezvýznamnosti, ale i kráse, jedinečnosti a nesnesitelné lehkosti našeho bytí čtenářův světonázor. Nakonec předpovídá globální katastrofu z nedostatku přírodních neobnovitelných zdrojů už v průběhu příštích sto padesáti let.

ISBN 978-80-260-4834-3

ISBN: 978-80-260-4834-3

Finálna úprava elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2014

Vytvorené prostredníctvom Publico.sk

Table of Contents

Obálka

Titulná strana

Kapitola 1 Úvodní část. Předmluva autora

Kapitola 2 Evoluce a smysl života

Tiráž