Copyright © Jiří Bílek, 2020

Cover © Jiří Arbe Miňovský, 2020

Photos © Jiří Bílek, Wikimedia Commons, 2020

Czech Edition © Nakladatelství Epocha, Praha 2020

ISBN 978-80-7557-960-7 (print)

ISBN 978-80-7557-895-2 (ePub)

ISBN 978-80-7557-896-9 (mobi)

ISBN 978-80-7557-897-6 (pdf)

Obsah

Poděkování

Úvodem

Kameny uctívané i proklínané

Zázračné a léčivé kameny

Ďábelské kameny a stopy

Potrestané hříšnice a hříšníci

Terminologie megalitických památek

Megalit

Jednotlivé kameny

Vázané stavby

Svět plný megalitů

„Lapides paganorum“ a jejich obhájci i pochybovači

Pohanské kameny jako hřích a hrozba

Pozůstatek pravěkých kultů

Trojice „otců zakladatelů“

„Otec“ tří pravěkých epoch

Dva Angličané a Ir

Takových útvarů si všímati a bedlivým skoumáním ustanoviti

Geolog, paleontolog a archeolog

Starý mládenec s družinou

Zakladatel moderní archeologie

Více geograf než archeolog

Příběh dolmenu u Strakonic

Skvělý archeolog-amatér

Pravých menhirů v Čechách není

Slepé uličky archeologie

Geolog, astrolog a publicista

Petroarcheolog a beletrista

Psychotronik a fotograf

Donutil sochy kráčet

Dva geologové na stopě

Známé i méně známé megalitické stavby

Není tu jen Stonehenge

Pravěká observatoř, kalendář, nemocnice, maják pro mimozemšťany

Místo slunečních rituálů

Silbury Hill

Avebury

Rollrightské kameny

Mohyla Brin-Kelly-Dee

Skotský Maes Howe

Mohylový monument Newgrange

Kamenné záhady „sladké“ Francie

Carnac

Zkamenělí Římané, kalendář, observatoř i obětiště

Pravěká ZOO

Helvétská kamenná alej

Portugalské Mouras Encantadas

Ales Stenar – švédské Stonehenge

Sardinské nuraghi a korsické prehistorické sochy

Nejstarší kamenné chrámy světa

Kamenné koleje mířící do moře

Menhiry „černého kontinentu“

Velké kamenné kruhy

Hrob mytického obra

Megality za Atlantikem

Medicínský kruh v horách

Velká hadí mohyla

Kamenné koule z Kostariky

Golfové míče bohů

Arménské Stonehenge

Sibiřské a mongolské záhadné jelení kameny

Kamene zabudnutého času

Záhada obřího valu

Vztyčené kameny, kamenné řady a kruhy a další megality v Čechách a na Moravě

Kameny spatřené a dotýkané

Bratronice – kámen u hřiště

Březno – Zakletá dívka

Dolní Chabry – Zkamenělý slouha

Drahomyšl – Zakletý mnich

Družec – Zkamenělec

Horoměřice – Zlomený kámen v ohrádce

Hradišťko – U kamene v Kersku

Hřivčice – ukazatel cest

Javorník – Měsíční, Větrný a další kameny

Jemníky – U Kamene

Kamenný most – U Kamene

Klobuky – Zkamenělý pastýř

Krabčice a Bechlín – pomník s nápisem

Křečovice – „keltské sluníčko“ v kostelní zdi

Kvílice – Boží sloup a Boží muka

Ledce – ztracené kameny

Lhota – Křížový kámen

Libenice – Keltská stéla

Líšno – kámen v zatáčce

Orasice – Keltský kámen

Rakovník – Kamenná panna

Selibice – kámen v muzeu

Skůry – U Kamene

Slaný – Slánská hora – dva zřícené kameny

Slavětín – Baba

Smečno – Muclavská louka – kámen v bodláčí

Tuchlovice – jeden svalený, jeden stojící a dva zmizelé kameny

Vinařice – kámen v pomníku

Vyšehrad – nejen Čertův sloup

Zbudov – Kubatovy kameny

Zbuzany – Pod ouporem u kamene

Kameny nespatřené

Bezděz – ležící kámen

Bolevec – stojící kámen s pěti menšími

Borovany – velký kámen na malém kopci

Ctiboř – dva nové kameny

Čachořice – malý menhirek

Číměř – nakloněná stéla

Damíč – kámen v lese

Dívčí kámen – léčivý menhir

Dobšice – vztyčený kámen

Homole – kámen na Balvanské hoře

Horská Kvilda – záhadný kámen u potoka

Hostišovice – kámen u jeskyně

Hrachov – bachratý kámen

Hrejkovice – kámen na kameni

Chlístov – tři kameny

Chodeč – nakloněný kámen

Chřešťovice – kámen s křížem

Chválov – kámen u dolmenu

Jistebnice – záhadný kámen

Kamenice – menhir v lese

Kleť – čtyři kameny či aktility

Klíčov – špičatý kámen

Kněžice – kámen s křížem

Kšice – menhirový kopec

Lásenice – černý kámen

Líčkov – kámen s letopočtem

Líchovy – kamenná svatyně s menhirem

Milevsko – dvoumetrový kámen

Modrava – velký stojící kámen

Mokřany – pozitivní kámen

Mosty u Kunžaku – pět kamenů

Nálesí – dvojice kamenů

Nové Dvory – široký menhir

Nýrsko – kámen u svatyně

Peckov – balvan u potoka

Petrohrad – kámen z doby bronzové

Písecké hory – obnovený menhir

Pivovarská hora – kámen na vrcholu hory

Prachatice – kámen v muzeu

Ražkov – aktilit

Skryje – neznámý kámen

Strážný – dva kameny s vizírem

Strmilov – dva velké černé kameny

Sušany – možný menhir

Šidlákov – opět stojící kámen

Šichova Vesec – menhir či smírčí kříž

Trnová – žulový balvan u hájenky

Újezdec – záhadný kámen

Varhošť – mohl by to být menhir

Veletín – jeden kámen na křižovatce a dva u hájovny

Velký Bor – stojící kámen

Vepice – kámen se svatyní a kruhem

Vesec – ráj milovníků kamenů

Vilín – dva vztyčené kameny

Vojetín – kámen u hradu Houska

Vrkoslavice – trojúhelníkový menhir

Zadní Boudy – tři kameny se svatyní

Zbečno – kámen u rybníčku

Žerčice – kámen z mohyly

Kamenné řady a kruhy

Kounov – od dostihů po mimozemšťany

Nečemice – řady míří do nebe

Kluček – chmelnice lemované menhiry

Špičák – kamenný kruh a řada

Hředle – zmizelé kruhy

Bezdědovice – řady v lese

Bylany – šest kamenů u cesty

Cehnice – kruh s menhirem

Dobrš – řada kamenů

Jílové u Prahy – narušené kruhy

Kotlasy – řada či řady

Křakov – kamenná řada

Lázně Kynžvart – řady či řada

Libenice – menhiry s řadou

Libětice a Nihošovice – zničené řady a kruhy

Malčice – menhir, kruh a mohyly

Růženčina zahrádka – mozaika v horách

Sedlice (Lažany) – čtyři kamenné řady

Slatina – Čertovy náramky

Zadní Ptákovice – kamenné řady

Zlešička – padlý menhir a poškozený kruh

Zvotoky – tři kamenné řady na kopci

Žirovnice – kruhy z kamenů

Kamenné či také královy stoly

Kunějov – stůl se strašidelným kamenem

Lužnice – kámen u rybníka

Modrá – stůl moravských knížat

Vícenice – utajený kámen

Zničené a zmizelé kameny

Brozánky

Čakovice – Kámen ze svatyně

Dlažkovice

Droužkovice

Dřínov

Kralupy nad Vltavou

Liběchov

Louny

Sluhy

Sousedovice – Zkamenělá baba, Alžběta

Všestudy

Novodobé vztyčené kameny

Hajany – kámen ze sklepa

Holašovice – kruh z 13 kamenů

Jilem – strážce rezervace

Křešice – kámen

Kutná Hora – kamenný kruh s Goliášem

Ludéřov – kámen vysoký 4 metry

Mořinka – silvestrovský menhir

Praha – Dívčí Hrady – tři neobjevené kameny

Praha – Trója – kamenný kruh

Říčky – kruh z kamenů

Svatá Kateřina – Kamenný kruh druidů

Tábor neboli Burkovák – kamenný kruh

Volary – kruh jedenácti kamenů

Zdíkov – kámen vztyčený traktoristou

Železná – obří kámen u říčky

Kamenné otazníky zůstávají

Čtyři hlavní oblasti

Kameny s mnoha posláními

Podivné kruhy s příkopy a vchody

Rondely v Čechách a na Moravě

Druh posvátné práce?

Sociokultovní poslání

Předobraz megalitických staveb?

Zátka proti mořské vodě

Centrální uzly energetického systému Země

Zakonzervovaná energie

Beztělci a megabity paměti

Dvě energie proti sobě

Keltský obzorový kalendář

Pět druhů vztyčených kamenů

Za všechno mohl ledovec

Nic není zcela jisté

Stále osiřelé kameny

Poděkování

Považuji za milou povinnost poděkovat všem, kteří byli ochotni mi při mém pátrání po vztyčených kamenech, kamenných řadách a kruzích jakkoliv pomoci. Nebylo opravdu možné všechna na internetu uváděná místa prověřit osobně, po řadě pokusů, kdy jsem najezdil stovky a nachodil desítky kilometrů často v náročném terénu a na uvedených lokalitách žádný kámen nenašel, jsem rezignoval. O to víc děkuji všem, kteří se mi snažili pomoci a opravdu pomohli.

Bc. Martina Bastlová, Kulturní a informační centrum města Nýrska

Jana Blatná, Obecní úřad Vacov

Mgr. Kateřina Brachtelová, starostka obce Tisová

Jitka Dondová, starostka obce Petrohrad

Jarmila Hanušová, Obecní úřad Soběšice

Štěpánka Hejlová, Obecní úřad Zvotoky

Eva Jelínková, starostka obce Lásenice

Bc. Gabriela Ježková, Městský úřad Mimoň

Kateřina Krutinová, Tisová

Andrea Levická, asistentka starosty obce Strupčice

Ing. Gabriela Macková, starostka obce Ctiboř

Štěpánka Pflegerová, Archiv města Plzně

Mgr. Kamila Pokorná, Milevsko

Taťána Prošková, Zbečno

Markéta Přílepová, Obecní úřad Malenice

Marcela Rosová, Prachatické muzeum

Kateřina Ryšavá, starostka obce Tisová

Jelena Šaršeova, Správa Chráněné krajinné oblasti Kokořínsko – Máchův kraj

Jindřiška Vrbatová, Most

Manželé MUDr. Věra a MUDr. Stanislav Hanouskovi, Chotěboř

PhDr. Karel Foud, Národní památkový ústav

Miroslav Hrazánek, Obecní úřad Jesenice

Josef Jedlička, Skryje

Milan Klement, starosta obce Jilem

Tomáš Krutina, místostarosta obce Tisová

Karel Kučera, starosta obce Soběšice

Jaroslav Málek, starosta obce Kšice

Břetislav Matouš, Ústí nad Mží

PhDr. Vojtěch Pexa, Ústav archeologické památkové péče severozápadních Čech

L. Pořízek, Správa chráněné oblasti Kokořínsko-Máchův kraj

Miroslav Rokoš, kronikář obce Všestudy

Miroslav Roučka, starosta obce Vacov

Marek Řeháček, tajemník Magistrátu města Jablonec nad Nisou

Karel Skalický, Městské muzeum ve Volyni

František Soukup, Tachov

Pan Vaňáč, Informační a kulturní centrum Volary

doc. PhDr. Václav Vondrášek, CSc., Volary

Ing. Vladimír Vršovský, Agentura ochrany krajiny a přírody ČR Liberec

Úvodem

Svůj první menhir či spíše vztyčený kámen jsem viděl jako školák asi půl kilometru za naší vesnicí. Stál v polích pod velkým kaštanem na mezi u polní cesty k lesu a byl tak tmavý a neforemný, až z něj šel strach. Chodíval jsem kolem něj cestou ze školy a představoval si, že by ten kámen mohl oživnout a… Potom nejprve kaštan s kamenem od vesnice oddělil přeložený potok ve vyzděném korytě, takže cesta k lesu zmizela, a nakonec kaštan porazili a kámen někam odvezli nebo zasypali, protože přes toto místo byla postavena železniční trať na vysokém náspu. Krajina se v důsledku důlní činnosti měnila a změnila k nepoznání. Občas mě zamrzí, že jsem tenkrát kámen alespoň nevyfotografoval.

S dalším vztyčeným kamenem jsem se setkal náhodně – jel jsem do Peruce, kde potkal kníže Oldřich krásnou pradlenu Boženu, pořídit fotografie pro jednu ze svých knížek a uprostřed planiny jsem spatřil nádherný kámen. Tyčil se přímo vyzývavě a já samozřejmě neodolal. Už jen pro tu vzpomínku na „můj“ kámen pod kaštanem. Tehdy byl kámen uprostřed pole a muselo se k němu klopýtat přes oraniště a já netušil, že jsem došel ke Kamennému pastýři u Klobuk, k našemu asi nejznámějšímu vztyčenému kameni označovanému za menhir. To jsem zjistil až následně z literatury a dozvěděl se také, že podobných kamenů, které by mohly být pravěkými menhiry, je na Lounsku, Slánsku, Kladensku a Žatecku víc.

Staly se pro mne koníčkem, objížděl jsem je a zachycoval na svitkový film, z počátku jen černobílý. Sháněl jsem vše, co se týkalo „českých menhirů“ a postupně zjišťoval, že ne všechno, co se píše v knihách a časopisech, odpovídá skutečnosti. A to jsem ještě netušil, že přijde „doba internetová“, kdy počet údajných menhirů začne prudce narůstat a informace o nich bude stále těžší ověřovat. Většina místních lidí o „nějakém šutru za vesnicí“ neví – čest těm několika málo výjimkám – a tušení o nich nemají ani na většině obecních úřadů, které jsem kontaktoval. Několik z těch kamenů, které jsem před lety viděl a nafotografoval, dokonce zmizelo, prý si je odvezli různí zbohatlíci ke zkrášlení svých luxusních vil, další jsou zapomenuté a zarostlé tak, že jejich nalezení je opravdu nesnadné. A jiné vinou různých „pravěkých úprav“ okolí hodně ztratily ze svého kouzla. A snad aby to měli badatelé ještě těžší, vyrůstají stále nové, uměle vztyčované kameny i jejich sestavy „od Aše až po Jablunkov“.

To bylo jedním z důvodů, proč vznikla tato knížka. Zachycuje „stav českých menhirů“ na počátku roku 2020 a je možné, že ve chvíli, kdy ji čtenář dostane do ruky, už mnohé bude zase jinak. Je rozdělena do čtyř kapitol – v první si povíme o kamenech jako fenoménu lidských dějin, seznámíme se s odbornou terminologií a poznáme zahraniční i naše badatele, kteří se otázkám megalitů věnovali nebo věnují. Druhá kapitola je putováním po zahraničních megalitických památkách, třetí – těžiště knihy – je věnována vztyčeným kamenům, kamenným řadám a kruhům i dalším megalitům na území Čech a Moravy. Poslední kapitola přináší přehled teorií o tom, kdo byl tvůrcem megalitů a jaký byl jejich účel.

Kameny uctívané i proklínané

Kámen fascinoval člověka už od chvíle, kdy se naši dávní prapředci objevili na této planetě. Byl prakticky všude, tvrdý a vzdorující času, který jako kdyby nad ním neměl žádnou moc. Každý otisk vytesaný do kamene přežíval celé generace a zůstával stejný, byl němou připomínkou a svědectvím dávno minulých událostí, na něž by se jinak zapomnělo. On to však stále znovu a znovu připomínal – tady byla vždy hranice mezi dvěma kmeny, na tomto místě byl uzavřen mír mezi nepřáteli, právě zde přísahali naši náčelníci ve chvíli, kdy se ujímali vlády.

V úvodní části našeho putování za menhiry si povíme základní informace o kamenech, které v našich předcích vzbuzovaly úctu i strach, seznámíme se se základní terminologií, která nás bude provázet na dalších stránkách, přiblížíme si osudy vztyčených kamenů v různých historických epochách a povíme si také o těch, kteří se problematice megalitů věnovali a věnují ve světě i u nás.

Zázračné a léčivé kameny

Některé kameny či spíše kamenné bloky dostaly od přírody roztodivné tvary připomínající zvířata, lidské bytosti či bájné postavy. Jiné zase upoutávaly svým netradičním zbarvením, třeba tzv. bludné kameny přinesené ledovci z velkých dálek. Staly se kultovními místy – spolu se stromy, studánkami či vodními prameny –, kde pohanští předkové konali různé rituály, jimiž si chtěli naklonit své bohy. Někdy sem putovali i z velké vzdálenosti, protože některé kameny měly v jejich představách mimořádnou sílu a moc. Tato tradice uctívání kamenů a skal byla velmi silná a křesťanská církev proti ní bojovala dlouho do středověku. Ještě v Kosmově kronice z 12. století můžeme číst odsouzení těch, kteří tajně přinášeli ke kamenům a studánkám oběti.

Krásný kámen, který lidová tradice připsala čertu

Je nemožné vžít se do myšlení pravěkého člověka, ale snad nebudeme daleko od pravdy teorií, že chtěl mít „kouzelný“ kámen co nejblíže, aby zajistil přízeň božstev, zdar a štěstí především sobě. Proč putovat daleko a dělit se o moc kamene s jinými, lepší je mít kámen jen pro sebe. Patrně z tohoto důvodu se začaly objevovat první vztyčené kameny neboli menhiry, které pocházely z místních zdrojů – na území českých zemích šlo nejčastěji o žulu, rulu, pískovec a vápenec –, často ale byly dopravovány z nalezišť vzdálených desítky nebo i stovky kilometrů. Bylo to opravdu vyčerpávající, ne vždy bylo možné využít dopravu po vodě a potom musela nastoupit síla tažných zvířat, především volů, a lidských rukou. Pod někdy opravdu obrovské kameny byly vkládány válce či se nakládaly na sáně, ale mnohdy se prostě jen táhly. Ta vyčerpávající a dlouhotrvající námaha musela mít nějaký důvod, protože odváděla kmen či komunitu od lovu i dalších činností nezbytných pro přežití. To, co si od kamene nebo kamenů slibovali, pro ně muselo být ještě víc zásadní a důležité.

Někteří badatelé soudí, že vztyčování kamenů i stavba jiných megalitů byla součástí konkurenčního zápasu o životní prostor mezi migrujícími pastevci a usedlými zemědělci. Vymezovaly určité území, na něž si dělaly kmen či komunita nárok a současně ho měly ochraňovat před nepřáteli. To byl patrně jeden z důvodů, proč obdobím stavby megalitů prošly prakticky všechny pravěké kultury na všech kontinentech.

Konec ukázky