Cvičebnice německé gramatiky s vtipem

Díl II

Ostatní slovní druhy (adjektiva, zájmena, číslovky, příslovce, částice), ustálené vazby a frazeologismy

Markéta Blažejová

Již vyšlo:

Cvičebnice německé gramatiky s vtipem, díl II (ostatní slovní druhy – adjektiva, zájmena, číslovky, příslovce, částice – , ustálené vazby a frazeologismy)

Připravovujeme:

Cvičebnice německé gramatiky s vtipem, díl III (skladba, slovotvorba)

Copyright© 2020 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 2020 by Markéta Blažejová

Copyright© 2020 Cover by qelb

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele či držitele autorských práv.

ISBN: 978-80-7482-361-9 (EPUB)

ISBN: 978-80-7482-362-6 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-363-3 (PDF na CD)

Obsah:

Seznam zkratek

Úvod

Cíl cvičebnice, díl I-III

Proč zrovna anekdoty?

Struktura souboru 3 dílů

Anekdoty jako kontext pro gramatické jevy

II. díl „Ostatní slovní druhy (adjektiva, zájmena, číslovky, příslovce, částice), ustálené vazby a frazeologismy“  struktura

Cvičení

1.  Přídavná jména po členu určitém

2.  Přídavná jména po členu neurčitém

3.  Přídavná jména po členu nulovém

4.  Přídavná jména a příčestí s předložkou

5.  Přídavná jména – stupňování

6.  Přídavná jména zpodstatnělá

7.  Přídavná jména po zájmenech a číslovkách

8.  Přídavná jména nesklonná - odvozená od názvů měst a obcí („-er“)

9.  Přídavná jména se slovesem „werden“ (ve významu změny stavu)

10. Zájmena osobní

11. Zájmeno osobní „es“ ve vazbě „es gibt“

12. Zájmeno osobní „es“ jako přídavný podmět

13. Zájmena přivlastňovací bez následujících přídavných jmen

14. Zájmena přivlastňovací zastupující podstatná jména

15. Zájmena ukazovací

16. Zájmena záporná

17. Zájmena tázací

18. Zájmena neurčitá

19. Zájmeno neurčité „man“

20. Zájmena kvantifikační

21. Zájmena vztažná (viz též díl III – Skladba, Vedlejší věty vztažné)

22. Zájmena po zájmenech

23. Zájmena v jednotném čísle + 2. pád množného čísla zájmena/určitého členu a podstatného jména

24. Zájmena vzájemná

25. Zájmenná příslovce

26. Příslovce – stupňování

27. Příslovce „als“ a “wie“

28. Příslovce s koncovkou „-st, -ens“

29. Příslovce záporná

30. Příslovce směrová

31. Příslovce označující polohu

32. Příslovce časová

33. Příslovce kvantifikační (příslovce míry)

34. Příslovce neurčitá

36. Příslovce vztažná

37. Příslovce ostatní

38. Číslovky základní

39. Číslovky základní („einer/eine/eines/zwei/drei/…“) + 2. pád množného čísla zájmena/určitého členu a podstatného jména

40. Číslovky částečné

41. Číslovky řadové

42. Číslovky řadové v ustálených spojeních a v kompozitech

43. Číslovky neurčité

44. Číslovky násobné („doppelt“, …) a druhové („zweierlei“, …)

45. Číslovky zpodstatnělé

46. Částice

47. Citoslovce

48. Slovesně-substantivní vazby

49. Slovesně-adjektivní vazby

50. Frazeologizmy – idiomy, rčení

51. ÜBUNGEN (CVIČENÍ), TEIL II ( DÍL II)

Adjektivendungen nach Pronomina (Koncovky přídavných jmen po zájmenech)

Pronomina (Zájmena)

Adverbien (Příslovce)

Zahlwörter (Číslovky)

Partikeln (Částice)

Feste Nomen-Verb-Verbindungen (Verbonominální vazby)

Phraseologismen, Redensarten (Frazeologismy, rčení)

52. SCHLÜSSEL (KLÍČ)

Adjektivendungen nach Pronomina (Koncovky adjektiv po zájmenech)

Pronomina (Zájmena)

Adverbien (Příslovce)

Zahlwörter (Číslovky)

Partikeln (Částice)

Feste Nomen-Verb Wendungen (Verbonominální vazby)

Phraseologismen, Redensarten (Frazeologismy, rčení)

O autorce

Zdroje

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Cizí jazyky

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Erotika

Napětí

Populárně naučné

Recepty

Básně

Seznam zkratek

r = der (označení u podstatných jmen rodu mužského)

e = die (označení u podstatných jmen rodu ženského)

s = das (označení u podstatných jmen rodu středního)

h. = hat (označení pro pomocné sloveso „haben“ ve 3. osobě singuláru, používané pro složené minulé časy daného slovesa, na rozdíl od pomocného slovesa „sein“)

i. = ist (označení pro pomocné sloveso „sein“ ve 3. osobě singuláru, používané pro složené minulé časy daného slovesa, na rozdíl od pomocného slovesa „haben“)

jmdm. = jemandem = někomu, někým, … (označení u sloves pojících se se 3. pádem)

jmdn. = jemanden = někoho (označení u sloves pojících se se 4. pádem)

jmd. = jemand = někdo

jmds. = jemandes = něčí

etw. = etwas = něco

zkr. = zkratka

kolokv. = kolokviální (označení stylové roviny odpovídající anglickému „colloquial“, „informal“; v češtině by přesně odpovídalo označení „výraz obecné češtiny“, což je dlouhé; „hovorový“ není užíváno z důvodu nepřesnosti)

neutr. = neutrální (označení stylové roviny odpovídající spisovnému jazyku, v němčině „Hochdeutsch“; užívá se pouze, když se výraz v českém překladu svou stylovou rovinou liší od výchozího výrazu v němčině; jedna rovina pod touto stylovou vrstvou se zde označuje „kolokviální“, jedna rovina nad ní „knižní“)

žert. = žertovně

zastar. = zastarale

hanl. = hanlivě

os. = osoba

z angl. = z angličtiny

z franc. = z francouzštiny

z lat. = z latiny

histor. = historicky

Rak. = Rakousko

Švýc. = Švýcarsko

stol. = století

n. l. = našeho letopočtu

př. n. l. = před naším letopočtem

Úvod

Cíl cvičebnice, díl I-III

Předkládaná příručka je určena těm, kteří chtějí zkusit něco netradičního a spojit příjemné s užitečným: zopakovat si nejdůležitější výzvy německé gramatiky a zároveň se pokud možno přitom bavit. Nabízí se jim proto sbírka německých anekdot uspořádaných podle gramatických jevů. Každá anekdota je opatřena německo-českým minislovníčkem pro usnadnění porozumění.

Proč zrovna anekdoty?

Usměje-li se občas čtenář-student při četbě anekdot, nebo dokonce zasměje-li se nahlas, bude jednoho z hlavních cílů cvičebnice dosaženo. Smích je prostě příjemný. Čtenář si nemusí uvědomovat, že smích je také zdravý.

Smějeme-li se, vytvářejí se v těle intenzivněji tzv. hormony štěstí, nálada nepozorovaně stoupá, přináší se oživení do fyzického těla. Rozpohybuje se bránice a dalších přes 130 svalů, orgány v dutině břišní jsou lépe masírovány, zlepšuje se trávení, spalují se také tudíž intenzivněji kalorie. Úsměv a smích přispívají – jak známo – k uvolnění fyzickému i psychickému, jsou lékem, který je nám stále k dispozici, přitom se na něm nemůžeme stát závislými. Při smíchu se v těle povzbuzuje produkce látek, které tiší bolest a rovněž těch, které působí protizánětlivě a vyrovnávají krevní tlak. Naše imunita dostává povzbuzení. Smích podporuje také kreativitu.

Laskavý humor má samozřejmě též kladný sociální dopad, má potenciál tmelit společenství, ukazuje problémy z jiné perspektivy, ulamuje jejich hrot, odlehčuje vážná témata. Upřímný smích a úsměv je bezesporu atraktivní a nakažlivý.

Jakkoli si mnohé anekdoty berou na mušku různé lidské slabosti a selhání, nejsou zde nikdy uvedeny kvůli výsměchu nositelům těchto slabostí a lapsů. Při alespoň minimální sebereflexi jsme si vědomi toho, že podobné „nehody“ či nepochopení aktérů v anekdotách by se mohly stát do jisté míry i nám. Jakýkoli pohled na různé národy, skupiny i jednotlivce je tedy použit samozřejmě v nadsázce.

Kdyby měly být ovšem do cvičebnice zařazeny anekdoty pouze s jasně laskavým humorem, nebylo by možné mnohé gramatické jevy na materiálu anekdot vůbec doložit či jen velmi omezeně.

Na závěr: Mnozí mají možná tu zkušenost, že udělat si legraci sám ze sebe a nebrat se moc vážně přináší úlevu, uvolnění, pochopení pro druhé.

Struktura souboru 3 dílů

Anekdoty jsou seskupeny do 3 dílů podle gramatických jevů. Daný jev se v každé anekdotě vyskytuje alespoň jednou, vždy tučně vyznačen.

První díl se soustřeďuje na slovesa a podstatná jména, druhý díl na ostatní slovní druhy a frazeologismy, třetí díl především na skladbu (hlavní a vedlejší věty, pořádek slov, …) a slovotvorbu.

Anekdoty jako kontext pro gramatické jevy

Předkládaná příručka je cvičebnicí, chce tedy procvičovat něco již kdysi aspoň rámcově pochopeného. Před začátkem každé nové kapitoly se doporučuje osvěžit si daný gramatický jev z běžně dostupných přehledů německé gramatiky. Pomocí krátkých textů anekdot si čtenář-student tyto jevy opakuje, uvědomuje jejich strukturu a použití. Anekdoty představují přirozené krátké kontexty těchto jevů.

Určitý gramatický jev je v každé další anekdotě nasvícen z jiného úhlu, v různých možnostech použití. Přirozený kontext gramatického jevu (samozřejmě i slov a frází) je možno označit za královnu v metodickém postupu učení se cizímu jazyku – umožňuje nám uvědomit si, jak je tento jev zasazen do svého okolí, s jakými dalšími slovy se dané slovo spojuje apod. To zase zvyšuje šanci, že jej sami pak dokážeme bezchybně aktivně použít.

II. díl „Ostatní slovní druhy (adjektiva, zájmena, číslovky, příslovce, částice), ustálené vazby a frazeologismy“  struktura

Díl II. je rozčleněn do 50 kapitol podle gramatických jevů. V jejich názvech a ve vysvětlivkách se záměrně používají v naprosté většině obecně srozumitelné gramatické pojmy, ne striktně lingvistické kategorie. U obtížnějších jevů je v rámci slovníčku stručné upozornění na jejich strukturu a význam v češtině.

Podle četnosti výskytu mohly být jednotlivé jevy zdokumentovány na větším počtu anekdot, u jiných zase byl při nejlepší snaze nalezen sotva jeden či dva doklady. Byla dodržena zásada, že v každém dílu (I., II., III.) je každá anekdota uvedena pouze jednou, je tedy zařazena pouze pod jeden gramatický jev. Určitý počet anekdot z jednoho dílu je použit pro zdokumentování jiného gramatického jevu ještě v jednom dalším dílu.

V textu anekdoty jsou výrazy dokumentující daný gramatický jev zvýrazněny tučným písmem.

Ve slovníčku je uváděn většinou jen význam slova týkající se dané anekdoty. Vyčerpat všechny významy by daleko přerostlo rámec této příručky. Rovněž celá valence (předložkový aparát a pád u předmětu spojeného se slovesem) není pro stručnost vždy vypisována, především shoduje-li se němčina s češtinou.

U všech silných (obdoba nepravidelných sloves v angličtině), většinou též u pomocných sloves („haben“, „sein“, „werden“) a u sloves smíšených („rennen“, „bringen“, „denken“, …) dostává ve slovníčku čtenář kvůli jejich velkému významu v rámci celé německé gramatiky veškeré informace potřebné k aktivnímu použití klíčových slovesných tvarů těchto sloves. Ve slovníčku je tedy vždy uveden jejich obvyklý základní aparát:

- standardní infinitivní tvar, poté v závorce nezbytné tvary pro správné použití všech minulých časů a dalších slovesných forem, což je konkrétně:

- při změně v kmeni (v přítomném čase a v rozkazovacím způsobu) 3. osoba singuláru

- tvar préterita (není-li u slovesa změna v kmeni, tvar préterita je tedy prvním údajem po závorce)

- údaj o volbě pomocného slovesa „haben“ či „sein“ („h. = hat“, „i. = ist“) pro složené minulé slovesné tvary, tedy perfektum a plusquamperfektum

- příčestí minulé

Tedy např. silná slovesa:

verstoβen (verstöβt, verstieβ, h. verstoβen) gegen etw. = porušit něco

heiβen (hieβ, h. geheiβen) = jmenovat se; znamenat

durch/geben (gibt durch, gab durch, h. durchgegeben) etw. = hlásit/vysílat něco (zprávu v rádiu/rozhlase, …)

an/gehen (ging an, i. angegangen) jmdn./etw.= týkat se někoho/něčeho

Smíšená slovesa:

rennen (rannte, i. gerannt) = běžet, utíkat

bringen (brachte, h. gebracht) = přinést

Údaje „jmdn./etw.“, „jmdm./etw.“ apod. jsou v jazykové literatuře běžně používané zkratky pro informaci, že se sloveso musí vyskytovat s předmětem (tzv. předmětové, tranzitivní sloveso), a to ve 4. pádě („jmdn./etw. = jemanden/etwas = někoho/něco“), 3. pádě („jmdm. = jemandem = někomu, někým, …), 2. pádě („jmds. = jemandes = něčí, …“) Údaje „jmdn.“, „jmdm.“ ukazují, že se dané sloveso jednak pojí s životnými předměty, a také, že předmět je ve 3., resp. 4. pádě; pojí-li se sloveso pouze s neživotným podmětem, je uvedeno jen „etw.“

Lomítko uprostřed slova se používá u sloves mezi odlučitelnou předponou a kmenem slovesa („durch/geben“, „an/gehen“, …). To se projevuje např. ve tvarech „durchgegeben“, „durchzugeben“, „gab durch“.

Lomítko mezi slovy se používá následovně:

Konec ukázky

Table of Contents

Seznam zkratek

Úvod

Cíl cvičebnice, díl I-III

Proč zrovna anekdoty?

Struktura souboru 3 dílů

Anekdoty jako kontext pro gramatické jevy

II. díl „Ostatní slovní druhy (adjektiva, zájmena, číslovky, příslovce, částice), ustálené vazby a frazeologismy“ struktura

51. ÜBUNGEN (CVIČENÍ), TEIL II ( DÍL II)

52. SCHLÜSSEL (KLÍČ)

O autorce

Další knihy nakladatelství VIKING

Cizí jazyky